A bankügyletek jogi biztosítékai
A kockázatvállalással járó bankügyletek biztosítékai között három nagy csoportot lehet elkülöníteni:
a) klasszikus polgári jogi biztosítékok (szerződést biztosító mellékkötelezettségek): kezesség, zálogjog,
óvadék, bankgarancia;
b) léteznek “biztosítéki célokra felhasználható jogintézmények”, amelyek nem minősülnek szerződést
biztosító mellékkötelezettségnek: engedményezés, vételi jog kikötése;
c) a harmadik csoportot a pénzforgalmi jellegű biztosítékok alkotják: felhatalmazás azonnali beszedési
megbízás, valamint csoportos beszedési megbízás benyújtására.
Klasszikus polgári jogi biztosítékok
A kezesség
A Ptk. definíciója szerint kezességi szerződéssel a kezes arra vállal kötelezettséget, hogy amennyiben a
kötelezett nem teljesít, maga fog helyette a jogosultnak teljesíteni. A jogosult kielégítési alapját növeli a
kötelezettől független harmadik személy teljes vagyonával. A kötelezett nem teljesítése esetén a kezes maga
teljesít.
A kezességi szerződés a főkötelem jogosultja és a kezes között jön létre írásban. (Ezért a kezes egyoldalúan
nem állhat el vállalt kötelezettségétől). A szerződés járulékos kötelem, amely terjedelmében is a főkötelemhez
igazodik, de ha a változó főkötelem nő, a kezesi kötelem nem nő vele (nem lehet terhesebb, mint a
kötelezettség elvállalásakor volt). Ha azonban a főkötelem csökken, akkor a kezesi kötelem is csökken. Az
alapkövetelés engedményezésekor a kezesi kötelem nem változik, viszont a kötelezett oldalán történő
alanyváltozás esetén (pl. tartozásátvállalás esetén) a kezesi jogviszony megszűnik. A kezesi szerződés lehet
ingyenes vagy visszterhes.
A kezességnek két fő fajtáját különböztethetjük meg:
a) egyszerű kezesség: a jogosult követelését elsődlegesen a kötelezettel szemben érvényesíti, és ha ő nem
teljesít, akkor lehet a kezessel szemben a követelést érvényesíteni. Itt tehát a kezest megilleti a sortartási
kifogás.
b) készfizető kezesség: a kezes kötelezettsége olyan, hogy a jogosult bármelyikük ellen fordulhat, akitől
teljesítést remél. Egyetemleges a felelősségük, itt nincs sortartási kifogás. A bankok általában csak
készfizető kezességi szerződést kötnek.
Mindkettőre érvényes, hogy a kezest megtérítési jog illeti meg a kötelezettel szemben.
Különösen a személyi kölcsönök esetében érdemes alkalmazni, mivel ebben az esetben nincs szigorúan
meghatározva, hogy az ügyfél mire költheti a kölcsönösszeget, és ezáltal nincs is olyan tárgy (amire a
kölcsönösszeget fordították), amely például valamilyen zálogjog tárgya lehetne. Emellett azonban
vállalkozások esetében is érdemes a tulajdonossal kezesi szerződést kötni azt az esetet elkerülendő, hogy ha a
futamidő alatt a vállalkozást felszámolják a banknak legyen lehetősége a kölcsönösszeg visszakövetelésére.
A zálogjog
A Ptk. definíciója alapján a jogosult valamely pénzben meghatározott vagy meghatározható követelést
zálogtárgyból elégíthet ki, amelyet a kötelezett biztosítékként ajánl fel. A kielégítés feltétele a kötelezetti nem
teljesítés. Ha a törvény kivételt nem tesz, más követeléseket megelőzően elégíthető ki a zálogkövetelés.
Járulékos kötelem, ezért a felelősség mértéke az alapköveteléshez igazodik. A zálogjog tárgya lehet minden
birtokba vehető dolog, átruházható jog vagy követelés. (Létezik vagyont terhelő zálog is, de annak kötelezettje
természetes személy nem lehet).
Noha, mint már említettem a Ptk. a zálogjog rendszerét egységesen szabályozza és nem különül el a kézi- és a
jelzálogra vonatkozó szabályozás, gyakorlati szempontból mégis érdemes elkülönítetten vizsgálni a zálogjog
fajtáit:
a) A jelzálog esetében a zálogtárgy a kötelezett birtokában marad. A zálogkötelezett köteles azt épségben
megőrizni. A jelzálogot, mint biztosítékot a nagyobb összegű kölcsönöknél érdemes alkalmazni, ahol már
nem jelent egy másik személy, egy kezes biztosítéka megfelelő garanciát. Ugyanakkor azt is figyelembe
kell venni, hogy a jelzálog egy “drága” biztosíték (állandóan figyelemmel kell kísérni), ez okból is csak a
nagyobb összegű hiteleknél célszerű alkalmazni.
b) A kézizálog esetében a jogosult birtokában kerül a zálogtárgy. Ő köteles a zálogtárgyat megőrizni és a
teljesítéskor köteles visszaszolgáltatni a kötelezett részére. Nem használhatja, de természetes hasznait
jogosult és köteles is beszedni, elszámolási kötelezettség terhe mellett. A kézizálogszerződés esetében a
megállapodás mellett szükséges elem a zálogtárgy átadása is. A hitelintézetek a kézizálogot biztosítékként
nem kifejezetten alkalmazzák, kivéve az értékpapírnak nem minősülő betéti okiratokat. (Ezek nem
lehetnek óvadék tárgyai).
A zálogjog főszabályként szerződés útján keletkezik. Írásban kell megkötni a követelésre vonatkozó és az
ingatlant terhelő zálogjogi szerződést (és ez utóbbit az ingatlan-nyilvántartásba is be kell jegyeztetni).
A zálogjog a zálogtárgyon, még nemteljesítés esetében sem keletkeztet tulajdonjogot. A zálogjogot elsősorban
jogerős bírósági határozat alapján lehet érvényesíteni.
A zálogkövetelésről szóló szerződést érdemes közokiratba foglaltatni, mivel a bírósági végrehajtásról szóló
törvény szerint a bíróság végrehajtási záradékkal látja el a zálogkövetelésről szóló közokiratot, ha annak
teljesítési határideje már lejárt1, vagyis nem kell pereskedni, hanem azonnal meg lehet indítani a végrehajtási
eljárást.
Ha egy dolgon több zálogjog is fenn áll, akkor az érvényesítés a keletkezés sorrendjében történhet. A
zálogtárgyat értékesítő jogosult az árból levonja követelésének értékét, a fennmaradó összegről azonban
köteles elszámolni a zálogkötelezettel.
A zálogjog megszűnése a következő módokon történhet:
a) Az alapkövetelés megszűnésével, vagy a zálogtárgy tulajdonosának teljesítésével (ha a zálogtárgy
tulajdonosa és az alapjogviszony kötelezettje nem ugyanaz a személy) Ilyen esetben a zálogtárgy visszajár,
illetve a jelzálogjogot meg kell szüntetni.
b) A zálogjogosult megszerzi a zálogtárgy tulajdonjogát.
c) A zálogtárgy elpusztul.
1 1994. évi LIII. törvény (Vht). 22. §
d) Az alapkövetelés elévül.
Az óvadék
Az óvadék pénz, ügyleti biztosíték céljára szolgáló takarékbetétkönyv, vagy értékpapír átadása valamely
huzamosabb jogviszony esetén a kötelezettség biztosítására. Az óvadék minden esetben a jogosult birtokába
kerül, és szerződésszegés esetén a részére óvadékként átadott pénzből, takarékbetétkönyvből vagy
értékpapírból közvetlenül — bírói út igénybevétele nélkül — kielégítést kereshet. A felek szabadon
állapodhatnak meg abban, hogy a jogosult az óvadékot használhatja-e, rendelkezhet-e vele. Ha a felek úgy
állapodnak meg, hogy a jogosult a részére átadott pénzösszeget felhasználhatja, az ennek megfelelő összeget
köteles fedezetként tartani arra az esetre, ha az óvadék visszaadási kötelezettsége beáll. Megállapodhatnak
azonban a felek abban is, hogy a jogosult a részére átadott pénzösszeget zárolva köteles tartani. Ilyenkor ahhoz
a jogosult nem nyúlhat hozzá mindaddig, amíg a szerződésszegés be nem következik és a kielégítési joga meg
nem nyílik.
Az elévült követelés is kielégíthető belőle. A szerződés megszűnésekor visszajár. Amennyiben a kielégítést
követően a jogviszony a felek közt fennmarad, a jogosult kérheti az óvadék kiegészítését, illetve pótlását.
Az óvadékot nyújthatja az adós, de nyújthatja harmadik személy is. Az óvadék a legáltalánosabban használható
biztosítékfajta legtipikusabb alkalmazási területe a lombardhitelezés, de gyakran előfordul a bankkártyaüzletágban
is. (Bankszámla esetében a pénz feletti rendelkezési jogát adja át az ügyfél; az értékpapír
óvadékként való alkalmazása esetén szükséges, hogy az üresre forgassák, ha névre szóló; váltóleszámítolás
esetén pedig célszerű, ha a váltó egy harmadik személy bocsátja ki, az esetleges hirtelen felszámolás
következményeit elkerülendő). Az óvadék járulékos jellegű, mint a többi biztosíték. Ebből az következik, hogy
érvénytelen szerződést nem lehet óvadékkal biztosítani és a bírósági úton nem érvényesíthető követelés
óvadékkal való biztosítása semmis. Az elévült követelés azonban az óvadékból kielégíthető.
A bankgarancia
A bankgarancia főként bankhiteleket és kölcsönöket biztosító mellékkötelem, a gazdálkodó szervezetek
ügyleteinek fontos és gyakori biztosítéka. A bankgarancia célja a jogosult helyzetének kedvezőbbé tétele. Az
adós és a hitelező közötti hitelviszony biztosítására az adós megbízást ad egy banknak, hogy vállaljon
kötelezettséget arra, hogy bizonyos esemény beállta, vagy elmaradása, illetve meghatározott okmányok
benyújtása esetén a hitelezőnek fizetni fog. A bank a garanciát a saját nevében, de az adós megbízásából állítja
ki. A megbízás általában a következő adatokat, tényeket tartalmazza:
- az alapjogviszony pontos megjelölését,
- a garancia kedvezményezettjének megnevezését,
- a garancia fajtájára és tartalmára vonatkozó rendelkezéseket,
- a garancia határidejét,
- a garancia kedvezményezetthez való eljuttatásának módját, és
- esetleg a közvetett garancia állítására vonatkozó utasítást.
A megbízási szerződésben rendelkezni szoktak a bank részére fizetendő garancia díjról is.
A bankgarancia tulajdonképpen egy olyan szerződés, amely egy bank, mint garantáló és egy hitelező, mint
kedvezményezett között hoz létre jogviszonyt. A kezességtől az különbözteti meg, hogy a jogviszonyban a
bank kötelezettsége absztrakt, ami azt jelenti, hogy a bank nem jogosult a kedvezményezettel szemben az
alapjogviszonyból származó kifogások érvényesítésére. (A garancia absztrakt jellegétől függetlenül a bank
kifogásolási joga bizonyos esetekben mégsem vonható kétségbe. Megtagadhatja a teljesítést, ha például már az
igénybevétel időpontjában bizonyítani tudja, hogy joggal való visszaélés történt).
A garanciaszerződés rendszerint konkrétan meghatározza a garancia pénznemét és összegét. A garancia
összege magában foglalhatja az előre meghatározott kamatot és költségátalányt is.
A garancia ellenkező megállapodás hiányában nem mondható fel egyoldalúan és a kötelezettségvállalást
rendszerint határidőhöz kötik. A garancia igénybevételének a futamidő lejárta előtt kell megtörténnie, mert
jogvesztő határidő révén annak túllépésére nincs lehetőség. Az igénybevétel során a postai átfutási idő
kockázatát kizárólag a kedvezményezett viseli, és a futamidő meghosszabbítására még vis maior esetén sem
kerülhet sor.
Különböző kritériumok alapján a bankgaranciának számos fajtája különböztethető meg. A biztosítás tárgya
szerint megkülönböztethetjük az ajánlati garanciát, amely szinte minden versenytárgyalás velejárója. A
pályázat kiírói pályázati feltételként követelik meg a résztvevőktől, hogy egy bank garantálja a pályázatukban
vállalt kötelezettségek megtartását; teljesítési garanciát, amelynek célja a kedvezményezett hibás, vagy
nemteljesítés elleni védelme; és a visszafizetési garanciát, amely a már kifizetett előleg, vagy foglaló
visszafizetését biztosítja.
A bankgarancia az igénybevétel módja szerint lehet első követelésre szóló, amely azonnali, feltétel nélküli
fizetési kötelezettséget jelent, és feltételhez kötött.
Biztosítéki célokra felhasználható jogintézmények
Az engedményezés
Az engedményezés a polgári jogban egy önálló jogintézmény, amelyeket a Ptk. is önállóan
és nem a szerződést biztosító mellékkötelezettségek között szabályoz. Az engedményezés
abból áll, hogy a bank adósának is van egy kötelezettje, aki neki tartozik. Az adós ezt a
követelését egy szerződéssel másra — esetünkben az őt hitelező bankra — ruházza. Az adós
lesz az engedményező, a bank az engedményes. Eszerint az engedményezés tárgya valamely
követelés, amely azonban nem lehet személyhez kötött, mint például a tartási jog, és nem
lehet olyan sem, amelynek engedményezését a jogszabály kizárja, mint például a
haszonélvezet. Az engedményezésről a kötelezettet is értesíteni kell, ennek megtörténtéig a
kötelezett jogosult az engedményezőnek teljesíteni. Az értesítés megtörténte után a
kötelezett kizárólag az engedményesnek teljesíthet.
A vételi jog (opció)
A biztosítékok világában a vételi jog egy új, angolszász eredetű eszköz a bankok számára. Az opció angolszász
értelmezése tágabb mint a Ptk. vételi jog fogalma. Az angolszász jogértelmezés — a Ptk.-val ellentétben — az
opciót kizárólag szerződésen alapuló jogosultságként ismeri. Az opciót megállapodás hozza létre, amely
lehetőséget ad az opció jogosultjának arra, hogy jogosultságát bizonyos időszakon belül gyakorolhassa. Az
angolszász értelmezés szerint az opció mindig ellenértékes ügylet, és ebből kifolyólag át is ruházható. Külföldi
hitelszerződésekből került át a magyar gyakorlatba, hogy a bankok a hitel vissza nem fizetése esetén bizonyos
vagyontárgyakra vonatkozóan vételi jogot kötnek ki maguknak. Legfelsőbb Bíróság egy eseti döntésében
jogszerű biztosítékként ismerte el a vételi jog kikötését, ha a felek vételi jog érvényesítéséhez kapcsolódóan az
elszámolási kötelezettség teljesítését is kikötik (BH. 1998.350.).
A Ptk. nem nevesíti a vételi jogot szerződést biztosító mellékkötelemként, hanem az adásvétel különös
nemeként szabályozza. A magyar gyakorlatban is a bank valamely követelése biztosítására írásban
megállapodhat adósával, hogy az adós tulajdonában álló valamely meghatározott vagyontárgyra vételi jogot
enged a bank számára. Eszerint a szerződés alanyai a főkötelem alanyai, vagyis a bank és az adósa.
A szerződés tárgya valamely, az adós tulajdonában álló vagyontárgy. A Ptk. definíciója szerint, ha a tulajdonos
másnak egy, a tulajdonában álló dolgon vételi jogot enged, akkor a jogosult (a bank) a dolgot egyoldalú
nyilatkozattal megvásárolhatja. A vételi jog ingatlan esetében az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezhető, amely
azt dologi hatályúvá teszi, vagyis mindenkivel szemben hatályossá válik. A vételi jogra vonatkozó szerződéses
kikötés ugyanakkor a magyar jog szerint személyes jellegű, ezért átruházása semmis. A szerződésben meg kell
határozni a vételi jog gyakorlásának feltételeit, amelynek legfontosabb kérdése az adós nem teljesítése. A vételi
jog kikötése kényelmes helyzetbe juttatja a bankot, mert nem teljesítés esetében mindössze egy nyilatkozatába
kerül csak a kérdéses vagyontárgy megvásárlása.
A szerződésben meg kell határozni azt is, hogy a bank milyen áron vásárolja meg a biztosíték tárgyát képező
vagyontárgyat. Ez történhet konkrét ár meghatározásával, de történhet valamely külső tényező (pl. tőzsdei
árfolyam) segítségével is.
A visszavásárlási joggal megegyezően a vételi jogot is csak legfeljebb öt évre lehet alapítani. Ha a felek a
vételi jog időtartamában nem állapodnak meg, úgy a törvény ereje folytán a vételi jog hat hónap elteltével
megszűnik.
A lakossági szolgáltatások körében a fogyasztási kölcsönnél és az autófinanszírozási ügyleteknél lehet szerepe
a vételi jognak, mint biztosítéknak.
Pénzforgalmi jellegű biztosítékok
Felhatalmazás azonnali beszedési megbízásra
Az azonnali beszedési megbízásra való felhatalmazás általában egy egyszerű pénzforgalmi jellegű biztosíték a
bankok számára. Az azonnali beszedési megbízással a jogosult megbízza a bankszámláját vezető pénzintézetet,
hogy pénzforgalmi bankszámlája javára, a kötelezett pénzforgalmi bankszámlája terhére meghatározott
összeget szedjen be. Esetünkben a jogosult a bank, a kötelezett pedig az adós. (Az adós számláját általában a
hitelező pénzintézet vezeti). Így ez a biztosíték valójában úgy működik, hogy az adós ad egy megbízást a
bankjának, hogy szedje be a nála vezetett számlájáról a neki járó összeget. Itt az adós az ügy ura elvileg,
gyakorlatilag azonban a bank kikötése ez a felhatalmazás a teljesítés biztonsága érdekében. (gyakorlatilag az
adósnak nincs módja nem teljesíteni, ha a bankszámlája van pénz, azt a bank mindenképpen be fogja szedni).
Felhatalmazás csoportos beszedési megbízásra
A jogosult számlatulajdonos az azonos jogcímen, kötegelve benyújtott megbízások átadásával megbízza a
számlavezető hitelintézetét, hogy a megbízásban meghatározott összegeket a bankszámlája javára, a kötelezett
bankszámlája terhére szedje be oly módon, hogy azokon fel kell tüntetni a terhelés meghatározott időpontját (a
terhelési napot).
A jogosult esetünkben a bank, a kötelezett pedig az adós. Ez a teljesítési mód mind a banknak, mind az
adósnak kedvező. A banknak azért, mert az ő nyilatkozata (beszedési megbízása) indítja az éppen esedékes
összeget az adós bankszámlájáról, és így nincs semmi kockázata (leszámítva azt az esetet, ha az adós számláján
nincs pénz), az adós számára pedig azért, mert nem tud késedelembe esni. A csoportos beszedési megbízás
nincs értékhatárhoz kötve. A bank nem köteles értesíteni a teljesítés előtt a kötelezettet. A csoportos beszedési
megbízás nem kizárt lakossági bankszámla esetében sem.
A komfortlevél
A komfortlevél egy angolszász eredetű biztosítékfajta. Az adós gazdasági társaság tulajdonosai olyan
kötelezettséget vállalnak, amely a kezességre hasonlít. Lényege, hogy a komfortlevelet adó cég biztosítsa a
bankot afelől, hogy a az adós cég a törlesztés esedékességekor még a vállalatcsoport keretébe fog tartozni, és
mindent megtesz a leányvállalata fizetőképességének fenntartásáért. Az anyavállalat más leányvállalatát is az
adós mögé állíthatja.A komfortlevél nem tekinthető valódi biztosítéknak, mivel kötelezettségvállalást nem
tartalmaz, (mindössze az adós anyavállalatának jószándékát fejezi ki), de a komfortlevél kiadásával az
anyavállalat a saját jó hírnevét adja tulajdonképpen biztosítékul.