A pénzügyi lízing
1. Bevezetés
A legfontosabb vonatkozó jogszabályok:
  az 1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről,
  az 1990. évi XCIII. törvény az illetékekről,
  az 1992. évi LXXIV. törvény az általános forgalmi adóról,
  az 1996. évi CXII. törvény a hitelintézetekről és pénzügyi vállalkozásokról,
  a 2000. évi C. törvény a számvitelről,
  a 250/2000. (XII.24.) Kormányrendelet a hitelintézetek és a pénzügyi vállalkozások éves beszámoló
készítési és könyvvezetési kötelezettségének sajátosságairól,
  14/2001.(III.9.) PM rendelet a kintlevőségek, befektetések, mérlegen kívüli tételek és a fedezetek
minősítésének és értékelésének szempontjairól,
  PM tájékoztató a pénzügyi lízing helyéről és számviteli elszámolásáról az ÁFA-rendszerben 1997-től.
2. A pénzügyi lízing fogalma általában
A lízingügylet keretében a lízingbeadó adásvételi szerződéssel megvásárolja a gyártótól, vagy a forgalmazótól a
megrendelő, azaz a lízingbevevő által specifikált terméket, majd a lízingbeadó és a lízingbevevő között létrejött
lízingszerződés alapján a lízingbevevő díj ellenében jogosult a termék használatára, a lízingbeadó pedig a
tulajdonjog fenntartása mellett használati díjra, lízingdíjra tarthat igényt. A lízingszerződésben a felek azt is
kiköthetik, hogy a lízing időtartamának lejáratakor a tulajdonjog átszáll-e a lízingbevevőre, vagy vételi jogot kap
a lízingtárgy vonatkozásában.
A lízingszerződés mindenkor előre meghatározott időtartamra szól, és a szerződés szerinti időtartam lejártakor a
lízingelt eszköz vagy visszakerül a lízingbeadó használatába, vagy átmegy a lízingbevevő tulajdonába.
A pénzügyi lízing során a lízingtárgy megszerzésének annak határozott idejű használatának díja, a lízingdíj
kifizetése több részletben történik, és ez a lízingdíj két – egymástól elválaszthatatlan – részből áll: tőke és
kamattörlesztésekből. Mindkét tételt, illetve azok egymás közti, belső arányát a felek állapítják meg,
figyelemmel a lízingtárgy beszerzési értékére, valamint a piacon az adott időpontban alkalmazott kamatokra.
A lízingszerződésben kerül rögzítésre a lízingtárgy, a felek jogai és kötelezettségei, az eladási/vételár, a pénzügyi
lízingdíj első részlete (saját erő), az ÁFA megfizetésének módja, a lízing futamideje, a lízingdíj fizetés
gyakorisága, valamint a kamatláb mértéke.
3. A Lízingbe adó által végzett pénzügyi lízing tevékenység részletes
feltételei
3.1. A lízing ügylet létrejöttének folyamata
  A lízingbeadó adás-vételi szerződéssel megvásárolja a gyártótól vagy a forgalmazótól pénzügyi lízing
tárgyát képező, a lízingbevevő által megfelelő gondossággal kiválasztott és átvett eszközt és azt a
lízingszerződés megkötésével rendeltetésszerű használatra lízingbe adja a lízingbevevőnek.
  A lízingszerződés tartalmazza a lízingelt eszköz megnevezését, azonosítóját és az eladási/vételárát, a
pénzügyi lízingdíj első részletének mértékét, az ÁFA megfizetésének módját, a lízing futamidejét, a
lízingdíj fizetés gyakoriságát, a tulajdonjog átszállásának feltételeit, a maradványérték nagyságát, a
lízingdíjat és a kamatláb mértékét. A lízingszerződés a felsoroltakon kívül tartalmazza a lízingbevevőt
és a lízingbe adót megillető jogokat és kötelességeket.
  A lízingbevevő köteles megfizetni a lízingbeadónak az alábbi tételeket, még mielőtt az a teljes vételárat
kiegyenlítteti a szállító felé:
  a pénzügyi lízingdíj első részletét (saját erő),
  a lízingelt eszköz ÁFÁ-ját.
  A lízingbevevő az előző pontban felsoroltakon kívül a lízingbeadó által kiállított számla alapján köteles
megfizetni a lízingbeadónak a Lízingbe adó által fizetendő illetékkel megegyező összeget, valamint a
lebonyolítási díjat. Ezen tételek megfizetése szintén a szállító számlájának a Lízingbe adó által történő
kiegyenlítése előtt esedékes.
  A lízingbeadó a lízingszerződésben felhatalmazza a lízingbevevőt az eszközök átvételére.
  A lízingelt eszközre vonatkozó számla kiállítása az alábbiak szerint történik:
  A szállító számlát állít ki a lízingbeadó részére.
  A lízingbeadó a szállító által a részére kiállított számlát teljes összegében tovább számlázza a
lízingbevevő felé (amennyiben az Áfa törvény fogalmai szerinti lízingszerződést kötnek).
Ez a számla nem tartalmazhatja a lízing futamidejére fizetendő kamatot.
  Az illetéktörvénynek a visszterhes vagyonátruházásra vonatkozó előírásai következtében, amelyek
szerint a Lízingbe adó köteles teljes mértékű illetéket fizetni ingatlanok és gépjárművek pénzügyi
lízingjének esetében az illetéket a Lízingbe adó költségtérítés címén áthárítja a lízingbevevőre.
3.2. A lízingelt eszközzel kapcsolatos nyilvántartási és karbantartási kötelezettségek
  A lízingbevevő az általa kiválasztott és a szállító által megállapított feltételek szerint a leszállított
eszközöket a lízingbeadó felhatalmazása alapján átveszi, üzembe helyezésének költségeit megfizeti,
tárgyi eszközként aktiválja, és rendeltetésszerűen használja.
  A lízingbevevő az eszközök műszaki, minőségi és mennyiségi átadás-átvételét követően, a vételár
lízingbe adó által történő megfizetését megelőzően, megküldi a lízingbeadó részére az átadás-átvétel
tényét rögzítő jegyzőkönyvet.
  A lízingbevevő a pénzügyi lízing futamideje alatt elszámolja az eszközök amortizációját. Az általa
készített leltár eszközre vonatkozó részét az üzembe helyezést követően, majd rendszeresen a leltár
fordulónapját követő 15 napon belül a lízingbeadó rendelkezésére bocsátja.
  A lízingbevevő csak az eszközök birtoklására, használatára és hasznainak szedésére jogosult, ebből
következően a lízing ideje alatt az eszközöket nem idegenítheti el, birtokát nem engedheti át, zálogba
nem adhatja és egyéb módon sem terhelheti meg.
  A lízingbevevő a saját költségére és kockázatára köteles gondoskodni az alábbiakról:
  üzemelteti az eszközöket, gondoskodik a gépkönyvekben, kezelési utasításokban és a szakmai
szokványokban foglaltak betartásáról, valamint a folyamatos üzemben tartás összes egyéb
feltételéről,
  biztosítja az eszközök üzembe helyezés utáni állagmegóvását és az ehhez szükséges
vagyonvédelmi feltételeket oly módon, hogy az eszközök műszaki színvonala legfeljebb az
amortizációs szintnek megfelelően csökkenjen,
  gondoskodik az eszközök tisztításáról, az előírt rendszeres karbantartásról és szervizeléséről,
  biztosítja az eszközök biztonságos működtetését, az összes ide vonatkozó jogszabály és
előírások betartását,
  a biztonsági és munkavédelmi előírások be nem tartásából eredő balesetekért, valamint a
balesetek valamennyi anyagi és jogi következményeiért a lízingbevevő felel,
  minden műszaki vagy szavatossági garanciális problémát a lízingbevevő old meg,
  a lízingbevevő visszavonhatatlanul lemond az eszközök műszaki hibáiból származó
követeléseiről a lízingbeadóval szemben,
  minden károsodás és következménye a lízingbevevőt terheli.
  A lízingbevevő a lízingbeadó előzetes írásbeli hozzájárulása nélkül nem jogosult a lízingelt eszközökön
a szokásos karbantartási és nagyjavítási munkák körét meghaladó változtatást, átalakítást végezni. A
lízingbeadó hozzájárulásával a lízingbevevő költségén végrehajtott és a lízingelt eszköz értékét növelő
átalakítások esetén a lízingbevevő a későbbiekben semmiféle pénzügyi követelést nem érvényesíthet a
lízingbeadó felé.
  A lízingbevevő a szállítóval történő megállapodás útján, vagy más módon gondoskodik a szükséges
alkatrészellátásról.
  A lízingbevevő – felróhatóságtól függetlenül – felel a lízingtárgy meghibásodásáért,
megrongálódásáért, rendeltetésszerű használatra alkalmatlanná válásért, megsemmisüléséért, vagy
elvesztéséért, illetőleg a lízingtárgy által harmadik személynek okozott mindennemű kárért.
  A lízingbevevő köteles beszerezni az eszközök működtetésével összefüggésben szükségessé váló
hatósági engedélyeket.
3.3. Jótállás, szavatosság
A lízingbevevő a lízingbeadó jóváhagyásával megállapodik a gyártóval/szállítóval a jótállási, szavatossági
feltételekben. A lízingbeadó a lízingbevevőre ruházza a gyártó/szállító által biztosított jótállási, szavatossági
jogokat, azon időre, amíg a lízingbevevőnek az eszközökön használati joga áll fenn. A lízingbevevő jótállási,
szavatossági igényeit közvetlenül és kizárólag a gyártóval/szállítóval szemben érvényesítheti.
3.4. Vagyonbiztosítás és felelősség
A lízingbevevő köteles a lízingbevett eszközökre az átvételtől a szállítás és a lízing teljes időtartamára érvényes,
minden káreseményre kiterjedő (all Risk típusú) vagyonbiztosítást kötni. Az elvárt biztosítási szerződés tartalma
a lízingtárgy jellegétől és a használat körülményeitől függően eltérő lehet. A vagyonbiztosítási szerződés
önrészesedése nem lehet magasabb a lízingbe adó által meghatározott mértéknél. Egyedi esetekben a Lízingbe
adó különféle felelősségbiztosítások meglétét is megkövetelheti.
A Lízingbe adó a projektvizsgálat keretében határozza meg az előírásra kerülő biztosítási kötelezettségeket.
Erről minden esetben írásban tájékoztatja a lízingbevevőt. A biztosítási előírások és feltételek minden esetben az
előterjesztés részét képezik.
A lízingbevevő kötelességei a biztosítási szerződéssel kapcsolatban az alábbiak:
  A lízingbevevő köteles a biztosítási kötvényen(eken) a lízingbeadó minden káreseményre szóló
kedvezményezetti jogát bejegyeztetni.
  A lízingbevevő köteles a lízingszerződés megkötését követően, de még a lízingelt eszköz birtokba
vétele előtt hitelt érdemlően igazolni, hogy a lízingelt eszközre vonatkozóan az előírt biztosítási
fedezettel rendelkezik, az első időszakra eső díjat megfizette és a biztosítási szerződésben a lízingbe adó
kedvezményezetti joga előjegyzésre került.
  A lízingbevevő köteles a lízingszerződés aláírását követő 90 napon belül a biztosító által kiállított
kötvény és az ahhoz tartozó részletezők másolatát a lízingbe adónak leadni.
  A biztosítási szerződés késedelmes megkötéséből vagy bármely, a lízingbeadónak fel nem róható okból
bekövetkező érvényvesztéséből származó minden kárért a lízingbevevő felel és köteles az eszközöket
saját költségén helyreállítani. Nem helyreállítható kár esetén a felek a szerződés egyidejű
megszüntetésével elszámolnak egymással.
  A lízingbevevő a biztosítási díj befizetését igazoló bizonylatokat a biztosítási díj esedékességét követő 8
napon belül köteles bemutatni a lízingbeadónak.
  Biztosítási esemény bekövetkezése esetén a lízingbevevő köteles 24 órán belül a lízingbeadót az
eseményről telefaxon vagy tértivevényes ajánlott levélben értesíteni. A lízingbevevő köteles a
kárrendezés során a lízingbeadó érdekeinek megfelelően a biztosítóval, valamint a lízingbeadóval
együttműködni. Amennyiben a kárérték az önrészesedés mértékét nem haladja meg, úgy az ügyfél
köteles azt saját költségén helyreállítani, s arról a lízingbe adót hitelt érdemlően tájékoztatni.
  Javítható kár esetén a lízingbevevő a káreseménytől függetlenül teljesíti a lízingszerződés szerinti
fizetési kötelezettségeit, valamint viseli a lízingtárgy teljes helyreállítási költségét.
  A minden káreseményre szóló kedvezményezetti záradék alapján a biztosító a kár kifizetéseket
kizárólag a lízingbeadó lízingbe adószámlájára teljesítheti. A lízingbevevő a lízingbeadótól kaphatja
meg a kártérítési összeget, ha hitelt érdemlően igazolja, hogy a helyreállítást elvégezte vagy végezteti.
Kivétel az az eset, ha a lízingbevevőnek a lízingbeadóval szemben lejárt tartozása áll fenn. Ekkor a
lízingbeadó jogosult a kártérítés összegét a lejárt követelésbe beszámítani, így csak a kártérítési
összegnek a lízingbeadó lejárt követelését meghaladó része illeti meg a lízingbevevőt.
  Nem javítható kár vagy a lízing tárgyának elvesztése esetén a lízingszerződés megszűnik a felek között
azzal, hogy a biztosító által megállapított kártérítési összeget be kell tudni a lízingbevevő fizetési
kötelezettségébe.
Amennyiben a lízingbevevő elmulasztja a biztosítási díj befizetésének igazolását, és ezt a lízingbe adó
felszólítására sem pótolja, akkor a lízingbe adó a lízingbevevő számlájáról azonnali inkasszóval kísérli meg az
elmaradt biztosítási díj összegének beszedését, majd pedig továbbítja azt a biztosító részére (természetesen
ennek feltétele, hogy a lízingbe vevő a lízingbe adót inkasszó benyújtására felhatalmazza).
3.5. A szerződés megszüntetése
  A lízingbevevő a lízingszerződést felmondhatja, ha a hátralévő lízingdíj fizetési kötelezettségeinek egy
összegben eleget tesz.
  A lízingbeadó jogosult a lízing szerződést 15 napos határidővel felmondani, ha
  a lízingbevevő lízingdíj fizetési kötelezettségének késedelme a 30 napot meghaladja, és
felszólításra sem teljesített,
  a lízingbevevő a biztosítással kapcsolatos kötelezettségeit megszegte,
  a lízingbevevő nem tartja be a lízingelt eszközre vonatkozó üzemeltetési szabályokat.
Amennyiben a lízingbeadó a lízingszerződést felmondja, a lízingbevevő a felmondás hatályba lépése napját
követő 15 napon belül a lízingelt eszközt köteles a lízingbevevőnek átadni, a teljes dokumentációval együtt.
A pénzügyi lízing Lízingbe adó által meghatározott elemei, kondíciói
A pénzügyi lízing célja: Ingó vagy ingatlan dolog illetve vagyoni értékű jog tulajdonjogának
megszerzése a Lízingbe adó által abból a célból, hogy lízingdíj
fizetése ellenében az ügyfél meghatározott idejű használatába adja
azt, majd pedig a lejárati idő végén a tulajdonjog átkerüljön a
Lízingbe adótól a lízingbevevőhöz.
A lízingelt eszközök köre: A termelést és szolgáltatást elősegítő, különféle célú, új vagy
használt eszközök
  ingatlanok,
  ingó dolgok, gépek, berendezések,
  egyéb eszközök egyedi elbírálás alapján.
Kamatláb mértéke:   fix kamatláb
  változó kamatláb, amely alapja BUBOR (vagy devizahitel
esetén LIBOR), a kamatfelár az ügylet és ügyfélminősítés
alapján kerül meghatározásra 1-5%-os mértékben.
Kamatláb megállapítás:   Első alkalommal a vételár Lízingbe adó általi utalásának
napján.
  Ezt követően a kamatbázis váltás első napján (pl. minden
negyed vagy félév első napján).
A kamatláb változás hatása a futamidőre
és a lízingdíj nagyságára:
A pénzügyi lízing szerződésben utalni kell arra, hogy a kamatláb
változásakor
  a kamatok csökkenése esetén a havi lízingdíj változatlanul
marad és a futamidő csökken,
  a kamatok emelkedése esetén a havi lízingdíj változatlanul
marad és az utolsó lízingdíj mértéke magasabb lesz.
  a kamatok változásáról, és az ennek következtében beálló
futamidő csökkenésről, vagy az utolsó lízingdíj mértékének
megváltozásáról a Lízingbe adó egyoldalúan módosítja a
lízingszerződés lízingdíj fizetésre vonatkozó mellékletét.
Lízingdíj összetétele:   Tőkerész: egyenlő az eszköz nettó beszerzési árával. A felek
megállapodása alapján ide tartozhatnak még a
lízingbeadással kapcsolatosan felmerült költségek is.
  Kamatrész: a hátralévő tőkerész összegére vetítve %-osan
kerül meghatározásra.
A lízingszerződések jogi szabályozása
A Ptk. rendelkezései
A lízingszerződés fogalmi ismérveit a Polgári Törvénykönyv nem rögzíti. A Polgári Törvénykönyv 200. § (1)
bekezdése lehetővé teszi, hogy a szerződés tartalmát a felek szabadon állapíthassák meg, és a szerződésre
vonatkozó rendelkezésektől egyező akarattal eltérhetnek, ha jogszabály az eltérést nem tiltja. Ezen jogszabályi
hely alapján bármilyen tartalmú lízingszerződés köthető. Általánosnak tekinthető az a felfogás, amely szerint a
lízingszerződésben két nevesített szerződés jelenik meg: egy bérleti szerződés és egy adás-vételi szerződés.
A hitelezésre irányuló pénzügyi lízing szerződések mellett ilyen megnevezéssel a felek általában abban
állapodnak meg, hogy a lízingbevevő a birtokába (használatába) került dolog után a meghatározott futamidő alatt
és a kikötött ütemezés szerint részleteket teljesít, a maradványérték megfizetésével (vagy az utolsó részlet
kiegyenlítésével) pedig megszerzi a dolog tulajdonjogát. Az ilyen szerződésekre - amely a bérleti és az
adásvételi (részletvétel) szerződés elemeit vegyíti - a tulajdonjog átruházása körében az adásvételi szerződés
szabályait kell alkalmazni. (Ptk. 365. § és 117. §)
A pénzügyi lízing a hitelintézeti törvényben
A hitelintézetekről és pénzügyi vállalkozásokról szóló 1996. évi CXII. törvény 2. sz. melléklete meghatározása
szerint a pénzügyi lízing az a tevékenység, amelynek során a lízingbeadó ingatlan vagy ingó dolog tulajdonjogát,
illetve vagyoni értékű jogot a lízingbevevő megbízása szerint abból a célból szerzi meg, hogy azt a lízingbevevő
határozott idejű használatába adja oly módon, hogy az a lízingbevevő könyveiben kerül kimutatásra. A
használatba adással a lízingbevevő
a) viseli a kárveszély átszállásából származó kockázatot,
b) a hasznok szedésére jogosulttá válik,
c) viseli a közvetlen terheket, (ideértve a fenntartási és amortizációs költségeket is),
d) jogosultságot szerez arra, hogy a szerződésben kikötött időtartam lejártával a lízingdíj teljes
tőketörlesztő és kamattörlesztő részének, valamint a szerződésben kikötött maradványérték
megfizetésével a dolgon ő vagy az általa megjelölt személy tulajdonjogot szerezzen. Ha a lízingbevevő
nem él e jogával, a lízing tárgya visszakerül a lízingbeadó birtokába és könyveibe. A felek a
szerződésben kötik ki a lízingdíj tőkerészét – amely a lízingbe adott vagyontárgy, vagyoni értékű jog
szerződés szerinti árával azonos -, valamint kamatrészét és a törlesztésének ütemezését.
A pénzügyi lízing a Számviteli törvényben
A számvitelről szóló 2000. évi C. törvény 3. § (8) bekezdés 13. pontja szerint a pénzügyi lízing olyan szerződés
alapján valósul meg, amely szerződés értelmében a lízingbeadó a lízingbevevő igényei szerint beszerzett és a
lízingbeadó tulajdonát képező eszközt lízingdíj ellenében, a szerződésben rögzített időtartamra a lízingbevevő
használatába, birtokába adja azzal, hogy a lízingbevevőt terheli a használatból következően minden költség és
kockázat, a lízingbevevő jogosult a hasznok szedésére, a szerződés időtartamának végén a lízingelt eszköz
tulajdonjogát a lízingbevevő, vagy az általa megjelölt megszerzi (vagy megszerezheti), a maradványérték
megfizetésével vagy anélkül, illetve a lízingbevevőt elővételi jog illeti meg, a lízingbevevő azonban ezen
jogairól a szerződés megszűnése előtt le is mondhat.
A számviteli törvény 2001. január 1-jétől érvényes előírásai szerint a lízingbeadónak Egyéb tartósan adott
kölcsönként kell kimutatnia a lízingbeadás céljából beszerzett és a lízingbevevő felé a lízingbeadó által
számlázott eszköznek az értékét, a lízingbevevő pedig a beszerzett (beruházásként elszámolt) eszköznek a
számlázott értékét Egyéb hosszú lejáratú kötelezettségként mutatja ki. Sem a lízingbeadónál a követelés, sem a
lízingbevevőnél a kötelezettség – a pénzügyi lízing számlája alapján – nem foglalja magában a fizetendő, illetve
az előzetesen felszámított általános forgalmi adót. (2000. évi C. törvény a számvitelről, 42. § (5), 68. § (2), 27. §
(6), 65. § (3))
A pénzügyi lízing keretében átvett eszközök után az értékcsökkenést a lízingbevevő számolja el, a reá vonatkozó
számviteli törvényi előírások figyelembevételével.
A lízingszerződésben kell rögzíteni, hogy az egyes lízingdíjakból mennyi az általános forgalmi adó nélküli
ellenértéket csökkentő törlesztő részlet és mennyi a kamatösszeg.
A megfizetett lízingdíj
  törlesztő részletével csökken a lízingbeadónál a követelés, a lízingbevevőnél a kötelezettség összege,
  a kamat összegét pedig a lízingbeadó kamatbevételként, a lízingbevevő pedig fizetett kamatként
számolja el.
Az esedékes lízingdíj átutalásakor a pénzmozgás bizonylatán fel kell tüntetni azt, hogy a fizetett lízingdíjból
mennyi az adás-vételi ár törlesztő része és mennyi a kamat összege.
A pénzügyi lízing az ÁFA törvényben
Az általános forgalmi adóról szóló törvény szerint az adófizetési kötelezettség keletkezésének jogcíme az alábbi
lehet:
  Termékértékesítés: birtokba vehető dolog ellenérték fejében történő átengedése, amely az átvevőt
tulajdonosként való rendelkezésre jogosítja. A törvény termékértékesítésként határozza meg azokat a
birtokba vehető dologra vonatkozó bérleti szerződéseket, amelyek már a szerződés megkötésekor
rendelkeznek a bérbe vevő jövőbeni (a futamidő lejárta utáni) biztos tulajdonszerzéséről.
  Szolgáltatásnyújtás: az előbbiektől eltérő feltételekkel kötött valamennyi bérlet esetén az adófizetési
kötelezettség szolgáltatásnyújtás jogcímén adódik, és az ÁFA törvény 16. § (6) bekezdése alapján az
ÁFA fizetési kötelezettség az egyes részkifizetések esedékességekor áll fenn. (Így tehát ha a lízing
tárgya vagyoni értékű jog, vagy a lízing futamidejének a végéig a lízingtárgy tulajdonváltozása nem
rögzített, az adókötelezettség nem egyszer keletkezik.)
Ennek megfelelően, ÁFA szempontból a Hpt. szerinti pénzügyi lízingszerződések azon esetei, amelyeknél biztos
tulajdonosváltás van, termékértékesítésnek, az ettől eltérő esetek (csak vételi jog kikötését vagy a
tulajdonosváltásra rendelkezést nem tartalmazó szerződések) szolgáltatásnyújtásnak minősülnek. Természetesen
lhetséges az az eset is, hogy maga a lízingszerződés nem rendelkezik a futamidő végén felmerülő tulajdonváltás
kérdéséről, ekkor a szerződés e nélkül kerül teljesítésre a benne foglaltak szerint, és utóbb a felek szabadon
megállapodhatnak a lízingtárgy esetleges átruházásáról, ez azonban már egy teljesen önálló ügyletnek
tekintendő.
a) A fizetendő adó alapja és az adó mértéke
A lízingért két, egymástól jól elkülöníthető részből álló díjat, a tőkerészt és a kamathányadot kell fizetni. Az
általános forgalmi adóról szóló 1992. évi LXXIV. törvény 2. sz. melléklete úgy rendelkezik, hogy a
kamathányad erejéig tárgyi adómentes ügyletről van szó. Ebből következik, hogy adót fizetni csak a tőkerész
után kell az alábbiak szerint:
  Egy összegben, ha a lízingtárgy tulajdonjogának átszállása biztos. A termékértékesítés szabályai szerint
kell eljárni, a fizetendő ÁFA mértéke a lízing tárgyára előírt adómértékkel azonos és egyetlen egy
ÁFÁ-s számla kibocsátása történik.
  Egyéb ügyletekben (vagyoni értékű jog átengedésekor, valamint a tulajdonjog átszállását eleve nem
rögzítő szerződéseknél) annyi részletben, ahányszor a tőkerész esedékes. A fizetendő ÁFA mértékének
meghatározásakor a szolgáltatásnyújtásra vonatkozó szabályok az irányadók és annyi ÁFÁ-s számla
van, ahány lízingdíjat a lízingbevevőnek meg kell fizetnie.
Amikor az adófizetési kötelezettség egyetlen egyszer keletkezik, akkor a fizetendő ÁFA alapját a teljes,
lízingbevevő által fizetendő tőketartozás képezi. Ezen összeg megegyezik az eszköz nettó beszerzési árával,
vagy a lízingbe adással kapcsolatosan felmerülő költségekkel növelten kerül megállapításra.
b) A lízingbevevő adólevonási joga
A lízingbevevő ÁFA elszámolását az ÁFA törvény VIII. fejezete tartalmazza. Függetlenül attól, hogy a
lízingbevevő a számlát kiegyenlítette-e, adólevonási joga az általános előírásoknak megfelelően már megnyílik a
lízingelt eszköz tulajdonba – vagy ha az előbb történik – a birtokba adásakor. Természetesen nincs adólevonási
joga annak az adóalanynak, aki alanyi adómentességben részesül, vagy a lízingelt eszközt közvetlenül tárgyi
adómentes tevékenységhez, vagy gazdálkodáson kívül eső céllal használja. Ugyancsak nincs adólevonási joga
akkor, ha személygépkocsi a lízing tárgya.
c) A lízingbeadó adólevonási joga
A lízingbeadó a szállító által a részére kiállított számlában felszámított ÁFÁ-t visszaigényelheti. A
lízingszerződésben meghatározott lízingdíj tőkerészét - amely az eszköz nettó értékével megegyezik, vagy a
lízingbe adással kapcsolatosan felmerülő költségekkel növelten kerül megállapításra - a lízingbeadó a
lízingbevevő részére az eszköz birtokba adásakor ÁFÁ-val növelt összegben leszámlázza, majd az ÁFÁ-t
befizeti.