Pénzforgalmi műveletek
A gazdaság alanyai szerződéseik teljesítése során fizetéseket teljesítenek egymásnak, azaz
pénzbevételeik és pénzkiadásaik keletkeznek. A pénznek ezt az áramlását nevezzük
pénzforgalomnak, vagy fizetési forgalomnak. A fizetési formákat tekintve beszélhetünk
készpénzfizetésről, vagy készpénz nélküli, készpénzkímélő fizetési formákról.
A BANKSZÁMLÁK
A pénzforgalmi és a lakossági bankszámla
Pénzforgalmi bankszámlának minősül a pénzforgalomról, a pénzforgalmi szolgáltatásokról és az elektronikus
fizetési eszközökről szóló 232/2001. (XII. 10.) Korm. rendeletben foglaltaknak megfelelően megnyitott
bankszámla.
Ha a bankszámlaszerződésben nincs kifejezett utalás arra, hogy a bankszámlát pénzforgalmi bankszámlaként
nyitották meg, a bankszámlát lakossági bankszámlának kell tekinteni. Lakossági bankszámla ellen azonnali
beszedési megbízást - hacsak a kötelezett ahhoz felhatalmazó levélben hozzá nem járult - kizárólag a bírósági
végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény (Vht.) alapján, végrehajtási eljárás keretében lehet benyújtani.
Bankszámlakivonat
A hitelintézet a számlatulajdonosokat a bankszámlán történt terhelésről, illetőleg jóváírásról írásban - vagy külön
megállapodás alapján más módon (pl. elektronikus úton) - bankszámlakivonattal értesíti. A bankszámlakivonat a
bankszámlán végrehajtott bankművelet azonosításához szükséges valamennyi adatot tartalmazza.
Elektronikus fizetési eszközökkel végrehajtott műveletek esetén a bankszámlakivonatnak, illetőleg bankszámla
híján a számlának minden esetben tartalmaznia kell:
a) az egyes műveletek összegét és időpontját;
b) külföldön történő használatra alkalmas elektronikus fizetési eszközzel, külföldi pénznemben végzett
művelet esetén a külföldi pénznemben meghatározott értéket és a külföldi pénznemnek a bankszámla
pénznemére történő átszámításánál alkalmazott árfolyamot;
c) az egyes műveleteknél felszámolt jutalékot, díjat vagy költséget.
A pénzforgalmi bankszámlán történt terhelésről, illetőleg jóváírásról bankszámlakivonatot kell készíteni minden
olyan munkanapon, amelyen a pénzforgalmi bankszámlán terhelés vagy jóváírás történt, és azt - eltérő
megállapodás hiányában - a számlatulajdonos részére haladéktalanul továbbítani kell.
A lakossági bankszámlán történt terhelésről, illetőleg jóváírásról a hitelintézet a számlatulajdonost
bankszámlakivonattal a bankszámlaszerződésben meghatározott határidőben (időszakonként), de legalább
havonta egy alkalommal értesíti. Ha a meghatározott időszakban, illetőleg a hónapban nem történt terhelés,
illetve jóváírás, elegendő, ha a hitelintézet a számlatulajdonost bankszámlakivonattal a legközelebbi terheléssel,
illetőleg jóváírással érintett időszakban értesíti.
A bankszámlakivonaton a számlatulajdonos számára a hitelintézet köteles a benyújtott és teljesített pénzforgalmi
megbízáson feltüntetett valamennyi felvételezett, illetve részére továbbított adatot, információt, valamint a
megbízás jellegét (pl. átutalás, készpénzfelvét) feltüntetni az alapadatok (dátum, nyitó egyenleg, a
bankszámlakivonat halmozott tartozik és követel forgalma, záró egyenleg, valamint a kivonatsorszám) mellett.
A bankszámla feletti rendelkezési jog
A bankszámla felett természetes személy számlatulajdonos a bankszámlaszerződésben meghatározott módon -
önállóan vagy más személlyel együttesen vagy külön-külön - rendelkezhet.
Jogi személy és jogi személyiség nélküli gazdasági társaság számlatulajdonos bankszámla feletti
rendelkezéséhez a nyilvántartásba bejegyzett, illetőleg bejegyzésre bejelentett teljes vagy rövidített név (cégnév)
betű szerinti használata, valamint a számlatulajdonos által a bankszámla feletti rendelkezésre bejelentett személy
vagy személyek aláírása szükséges.
A hitelintézet - a számlatulajdonos eltérő rendelkezésének hiányában - a bankszámla megterhelésére vonatkozó
megbízásokat az érkezés sorrendjében teljesíti. Az érkezés sorrendjére a hitelintézet nyilvántartása az irányadó.
A bankszámla feletti rendelkezés a hitelintézettel kötött megállapodástól függően írásban vagy távközlési
eszközön keresztül szóban vagy elektronikusan, illetve számítógép útján elektronikusan történhet.
A bankszámla feletti rendelkezés korlátozása és a hitelintézet beszámítási joga
A számlatulajdonos rendelkezése nélkül vagy rendelkezése ellenére a hitelintézet csak pénzfizetésre szóló
végrehajtható bírósági, illetve közigazgatási határozatok, továbbá a lejáratkor az egyenes váltóadós által
megjelölt hitelintézetnél fizetés végett bemutatott váltó alapján, valamint jogszabályban meghatározott más
esetekben terheli meg a bankszámlát.
A hitelintézet a teljesítéshez szükséges fedezet biztosításáig - legfeljebb azonban 15 napig - a jogosult ellenkező
rendelkezése hiányában függőben tartja a pénzügyi fedezet hiánya miatt nem teljesíthető rendelkezéseket
(megbízásokat) az alábbi sorrendben:
a) a számlavezető hitelintézet téves bejegyzésének a bankszámlán történő helyesbítése;
b)
1. a bírósági végrehajtó vagy az adóhatóság által a bírósági végrehajtásról szóló törvény (Vht.) 82/A. §-a
alapján benyújtott azonnali beszedési megbízás és a bíróság által hozott átutalási végzés (Vht. 80. §),
2. a jogosult által a Vht. 6. § (2) bekezdése alapján a végrehajtható bírósági határozaton vagy a
közjegyzőkről szóló 1991. évi XLI. törvény 112. §-a szerinti közjegyzői okiraton, illetve a közjegyző
által hozott végrehajtható határozaton, valamint az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló
törvény (Áe.) 80. § (2) bekezdése alapján a végrehajtható közigazgatási határozaton alapuló
pénzkövetelés behajtására benyújtott azonnali beszedési megbízás; továbbá a közigazgatási szerv által az
Áe. 80. § (1) bekezdése, az adóhatóság által az Art. 88. § (1) bekezdése, illetve a vámhatóság által a
vámjogról, a vámeljárásról, valamint a vámigazgatásról szóló törvény 148. § (2) bekezdése alapján a
végrehajtható közigazgatási határozaton vagy egyéb végrehajtható okiraton alapuló pénzkövetelés
érvényesítésére benyújtott azonnali beszedési megbízás;
c) a Magyar Államkincstár által benyújtott - a helyi önkormányzatok nettó finanszírozása során
megelőlegezett - követelések.
A hitelintézet a számlatulajdonos rendelkezése nélkül is megterhelheti az adós nála vezetett számláját a pénzügyi
szolgáltatási tevékenysége körében keletkezett esedékes követelésével. A hitelintézet e jogát befektetési
szolgáltatási tevékenysége körében az ügyfelével kötött megállapodás alapján gyakorolhatja.
A 232/2001. Korm. rendelet és a 9/2001. MNB rendelkezés alapján a pénzforgalmi
ügyletekben a következő fizetési formák alkalmazhatók:
1. Átutalás.
a) egyszerű átutalás;
b) csoportos átutalás;
2. Beszedési megbízás:
a) azonnali beszedési megbízás;
b) határidős beszedési megbízás;
c) csoportos beszedési megbízás;
3. Akkreditív;
4. Csekk;
5. Elektronikus fizetési eszköz (bankkártya);
6. Készpénzfizetés.
A vállalkozások pénzforgalmi műveletei körében valamennyi fizetési mód, a lakossági szolgáltatások körében
csak az egyszerű és a csoportos átutalás, a csoportos beszedési megbízás, a csekk, a bankkártya, és a
készpénzfizetés használható.
Az átutalás
Az átutalás egy hárompólusú jogviszony. A kötelezett és a jogosult között van egy alapügylet, és ebből eredően a
kötelezettnek fizetési kötelezettsége származik. A kötelezettnek van egy bankszámlaszerződése, tehát
számlatulajdonos. Ezen a számlán pénz helyez el amely felett ő szabadon rendelkezik. Amikor a fizetési
kötelezettsége felmerül, ad egy megbízást a banknak (egy átutalási megbízást), amelyben felszólítja a bankot,
hogy fizessen a jogosult számára egy bizonyos pénzösszeget. A bank a kötelezett számlatulajdonos utasítására
teljesíti a megbízást. A kötelezett az ügy ura, az ő akarata a döntő. Nincs pénzbeli korlátja, értékhatárra tekintet
nélkül benyújtható. Az átutalási megbízás értéknap feltüntetésével is benyújtható. Ez esetben a bankszámlán
történő terhelés ezen a napon történik.
Csoportos átutalás esetén a kötelezett számlatulajdonos az azonos jogcímen, kötegelve benyújtott átutalási
megbízások átadásával megbízza a bankot, hogy a bankszámlája terhére, a jogosult(ak) bankszámlája javára
meghatározott pénzösszeget utaljon át. A csoportos átutalás szabályai egyebekben megegyeznek az egyszerű
átutalás szabályaival.
A beszedési megbízás (inkasszó)
A beszedési megbízás az előbbivel teljesen ellentétesen működik. Itt is van kötelezett, jogosult és bank. Ez
esetben azonban a jogosult ad egy megbízást bankjának, hogy szedje be a kötelezettől — a kötelezett
bankszámlájáról — a neki járó összeget. Itt a jogosult az ügy ura.
Az azonnali beszedési megbízással a jogosult megbízza a bankszámláját vezető hitelintézetet, hogy
pénzforgalmi bankszámlája javára, a kötelezett pénzforgalmi bankszámlája terhére meghatározott összeget
szedjen be. Az azonnali beszedési megbízás értékhatárra való tekintet nélkül benyújtható.
Azonnali beszedési megbízásnak van helye a pénzforgalmi bankszámla ellen, ha
a) törvény vagy kormányrendelet írja elő az azonnali beszedési megbízás alkalmazását, vagy
b) a kötelezett felhatalmazza a bankszámláját vezető hitelintézetet, vagy
c) a váltót a váltójogi előírások szerint - lejáratkor - fizetés végett az egyenes váltóadós által megjelölt
hitelintézetnél bemutatják.
A bejelentés alapján teljesíthető azonnali beszedési megbízást a hitelintézet addig fogadja be, illetve teljesíti,
ameddig az erre vonatkozó felhatalmazást a kötelezett számlatulajdonos írásban vissza nem vonja. A hitelintézet
az azonnali beszedési megbízásról — annak teljesítése előtt — nem értesítheti a kötelezettet, és a kötelezett
külön hozzájárulása nélkül vagy esetleges kifogása ellenére kell megterhelnie a pénzforgalmi bankszámlát. A
jogosult azonban köteles értesíteni a kötelezettet az azonnali beszedési megbízás benyújtásáról.
Lakossági bankszámla javára, illetve terhére azonnali beszedési megbízás benyújtásának nincs helye.
A csoportos beszedési megbízás esetén a jogosult számlatulajdonos az azonos jogcímen, kötegelve benyújtott
beszedési megbízások (tehát a csoportos beszedési megbízás) átadásával megbízza számlavezető hitelintézetét,
hogy meghatározott összeget a bankszámlája javára és a kötelezettek bankszámlái terhére szedjen be oly módon,
hogy azokon fel kell tüntetni a terhelés meghatározott időpontját (terhelési nap) is. A kötelezett bankszámláját
vezető hitelintézet ezen a napon terheli meg a csoportos beszedési megbízás összegével a kötelezett
bankszámláját.
A csoportos beszedési megbízás teljesítése csak akkor lehetséges, ha a kötelezett arra a bankszámláját vezető
hitelintézetet felhatalmazza. A csoportos beszedési megbízás nincs értékhatárhoz kötve.
A csoportos beszedési megbízás érvényesítése: a fizetésre kötelezett értesítése a megbízás alapjául szolgáló
számla, vagy más okmány továbbításával történhet. A jogosult a számlát legkésőbb a terhelési napot legalább hat
munkanappal megelőzően köteles a kötelezett részére megküldeni. A kötelezett a terhelési napot megelőző
munkanapon reggel 9 óráig a csoportos beszedési megbízás teljesítése ellen kifogást tehet a bankszámláját
vezető hitelintézetnél. Ebben az esetben a bank nem teljesítheti a megbízást.
A határidős beszedési megbízással a jogosult megbízza a bankszámláját vezető hitelintézetet, hogy
pénzforgalmi bankszámlája javára, kizárólag a Magyar Államkincstárnál számlával rendelkező kötelezett terhére
meghatározott összeget szedessen be, megállapodás alapján történt fizetési kötelezettségvállalás érvényesítése
céljából. A megbízás értékhatárra tekintet nélkül benyújtható.
A határidős beszedési megbízáson — amelyről a jogosult köteles értesíteni a kötelezettet — a jogosultnak a
kötelezett számára: kifogásolási határidőt kell feltüntetnie. A kifogásolási határidő utolsó napjának legkorábbi
időpontja a megbízás jogosult által történő benyújtását követő tizedik munkanap lehet.
A határidős beszedési megbízás benyújtásáról a Magyar Államkincstár is értesíti előzetesen a kötelezettet, és a
megbízást a kötelezett rendelkezése szerint teljesíti.
4.3 Az akkreditív (okmányos meghitelezés)
Az okmányos meghitelezéssel a bank — az alapügyletben kötelezett megbízása alapján — saját nevében arra
vállal kötelezettséget, hogy ha a szállító és a vevő közötti szerződésben foglaltak teljesülnek, és a szállító az ezt
igazoló okmányokat hozzá benyújtja, akkor az akkreditívben meghatározott összeget részére megfizeti. A bank
köteles az okmányok megfelelőségét megvizsgálni.
A gyakorlatban a megbízás benyújtása előtt a vevőnek gondoskodnia kell a fedezet elhelyezéséről. Ennek
sokféle módja van, például letét, vagy számlán lévő összeg zárolása. A szállító az akkreditív megnyílta után
benyújtja a bankhoz a teljesítést igazoló okmányokat. Ha azok az akkreditív előírásaival megegyeznek, akkor a
bank kifizeti a szállítónak az okmányokban foglalt ellenértéket. Ezután megküldi a az okmányokat a vevőnek és
felszólítja teljesítésre.
Az akkreditívet Magyarországon leginkább nemzetközi gazdasági kapcsolatokban alkalmazzák, bár nem kizárt
belföldi kapcsolatokban sem. Lakossági bankszámlák esetében azonban nem lehet alkalmazni.
4.4 A bankkártya szerződés1
A bankkártya a nemzetközi kártyaszervezetek szabványainak megfelelő, a kártyabirtokos adataival
megszemélyesített, és titkos PIN kóddal ellátott (ma Magyarországon általában) betéti kártya, amely kötelezően
a következő elemeket tartalmazza:
a) a kártyatársaság logoját, a kártya megnevezését,
b) a kibocsátó bank nevét,
c) a kártya sorszámát,
d) a kártyabirtokos nevét,
e) a kártya érvényességi idejét,
f) a kártya hátoldalán az erre a célra kialakított aláírási panelen a kártyabirtokos aláírását.
Ezeken túlmenően az egyes kibocsátók egyéb biztonsági, azonosító eszközöket is elhelyezhetnek a kártyán,
(például fényképet, stb.).
1 A 6/1997. MNB rendelkezésen kívül új előírásokat tartalmaz az elektronikus fizetőeszközökre a 77/1999. (V.
28.) kormányrendelet
A bankkártya egy speciális fizetési eszköz, amely mögöttesen tartalmaz egy bankszámlaszerződést. A
bankszámlaszerződés megkötése után a számlatulajdonosnak lehetősége van arra, hogy kössön a bankkal egy
második szerződést — egy bankkártya szerződést — amely esetben a bank kibocsát számára egy bankkártyát.
A kibocsátó hitelintézet kizárólag az ügyfél kifejezett írásbeli kérelmére bocsáthat rendelkezésre bankkártyát.
Ezzel egyidejűleg a kibocsátó köteles gondoskodni arról, hogy az ügyfél megismerje a bankkártya használatának
és őrzésének, valamint az ezekkel kapcsolatos felelősségének szabályaira vonatkozó szerződési feltételeket.
A bankkártyát a számlatulajdonos a vásárlási során az áruk ellenértékének megfizetésére tudja felhasználni, a
kártyát elfogadó kereskedelmi egységekben. A kártyának van egy másik funkciója is: a bankjegykiadó
automatákból készpénzt lehet vele felvenni. A kártyáért banktól és kártyatípustól függően évi 500-20000 forint
díjat szoktak a bankok felszámítani, de emellett az egyes pénzforgalmi műveletekért is meghatározott összeggel
terhelik meg ügyfelük számláját. A bankok üzletpolitikáját mostanában az jellemzi, hogy a vásárlásokért
alacsony, vagy semmilyen díjat nem számítanak fel, a készpénzfelvételért azonban magasabb, akár több száz
forintos díjjal is “büntetik” az ügyfeleket.
A bankszámlaszerződés megkötésének feltételei:
a) az ügyfél rendelkezzen az adott banknál bankszámlával, vagy lakossági folyószámlával;
b) a bank előírhatja, hogy az ügyfél helyezzen el valamennyi minimális összeget a bankszámláján, és ezen felül
óvadékot is kérhet,
c) általános feltétel, hogy az ügyfél az adott banknál ne legyen rossz adósként nyilvántartva.
A jogszabály előírása alapján a szerződésnek minimálisan tartalmaznia kell:
a) az elektronikus fizetési eszköz leírását és használatának módját;
b) ha a birtokosnak az elektronikus fizetési eszköz használatához meghatározott technikai berendezéssel kell
rendelkeznie, e berendezés elengedhetetlen műszaki jellemzőinek leírását;
c) a a kártya vagy a PIN kód elvesztéséről szóló bejelentés teljesítéséhez szükséges adatokat;
d) a kibocsátó és a birtokos kötelezettségeit és felelősségét, ideértve a birtokostól az adott helyzetben általában
elvárható mindazokat a magatartási szabályokat, amelyeket az elektronikus fizetési eszköz és a használatához
szükséges személyazonosító kód, illetőleg más hasonló azonosító használata és őrzése során be kell tartania;
e) a birtokos egyes műveletekkel kapcsolatos kifogásai esetén a rendelkezésére álló lehetőségekről szóló
tájékoztatást, ideértve különösen a kifogás előterjesztésének és elintézésének módját, határidejét;
f) a külföldön történő használatra alkalmas elektronikus fizetési eszközzel végzett műveletek esetében a
külföldi pénznemnek a bankszámla pénznemére történő átszámításánál alkalmazandó árfolyam
meghatározásának módját;
g) a felszámítható kamatot, jutalékot, díjat és költséget, ideértve az állandó költségeket is;
h) a kamatszámítás szempontjából figyelembe veendő napot (értéknap), amennyiben az eltér a könyvelés
napjától;
i) azt, hogy a kibocsátó az elektronikus fizetési eszközzel végzett műveletekről a bankszámlakivonatra
vonatkozó előírások szerinti tartalommal, módon és gyakorisággal értesíti a birtokost bankszámlakivonattal,
bankszámla hiányában számla kiállításával;
j) a birtokos alább meghatározott bejelentési kötelezettségét.
A szerződésnek azt is tartalmaznia kell, hogy a birtokos köteles a kibocsátónak vagy az általa megbízott, a
szerződésben meghatározott intézménynek haladéktalanul bejelenteni, ha észlelte, hogy
a) az elektronikus fizetési eszköz kikerült a birtokából (őrzése alól);
b) az elektronikus fizetési eszköz vagy a használatához szükséges személyazonosító kód vagy más hasonló
azonosító adatai jogosulatlan harmadik személy tudomására jutottak;
c) a bankszámlakivonaton, illetve a számlán jogosulatlan műveletet tüntettek fel.
A bankkártyajogviszony jellegzetessége, hogy egy több alanyú szerződésrendszerről van szó. Minimálisan van
egy bankszámla és egy bankkártyaszerződés a bank és az ügyfél között, és mögöttesen pedig egy áru vagy
szolgáltatás vásárlás, amelynek ellenértékét a bankkártya segítségével kívánják kiegyenlíteni.
Speciálisak az alanyok is. A bankkártya kibocsátója: egy hitelintézet (pl. bank vagy takarékszövetkezet). A
másik alanya a jogviszonynak a kártyabirtokos, aki lehet magánszemély, vagy gazdálkodó szervezet illetve
annak egy alkalmazottja (üzleti kártyák esetében). A kártyabirtokos csak birtokosa a kártyának, a tulajdonos a
kibocsátó marad. A kártyabirtokos egyben számlatulajdonos a kibocsátó banknál.
A bankkártya személyhez kötődő és át nem ruházható. A bankkártya birtokosa a bankkártya használatát másnak
csak saját felelősségére engedheti át.
A harmadik alany az elfogadó hely, ahol fizetni lehet a bankkártyával. A bankkártya útján adott fizetési
rendelkezés visszavonhatatlan. Az elfogadóhely általában gazdálkodó szervezet, kereskedelmi egység. Az
elfogadó és a kibocsátó között szintén van egy szerződés arról, hogy elfogadja a bank által kibocsátott kártyát
fizetések lebonyolítására, vagyis POS terminált, vagy mechanikus kártyaelfogadó berendezést (vasaló)
üzemeltet, és az ügyfél ezen keresztül tudja vásárlása ellenértékét kiegyenlíteni.
A bankkártyát az előbb említetteken kívül más célokra is fel lehet használni:
a) bankfiókban, postai elfogadóhelyeken, vagy ATM-ből készpénz vehető fel vele;
b) pénzbeli ellenszolgáltatás egyenlíthető ki telefonon, interneten, illetve postai úton törtnő megrendelés
esetén;
c) a kártyához tartozó számlára készpénz is befizethető az erre alkalmas ATM-eken keresztül.
Az imént bemutatott szerződéses viszonyokon kívül gyakran van még egy szerződés, mégpedig a
kártyakibocsátó bank, és egy nemzetközi kártyatársaság (pl. VISA, Europay, Amex, Diners Club, JCB, stb.)
között. E szerződés alapján bocsátja ki a bank az előbb felsorolt kártyatársaságok valamelyikének logojával
ellátott kártyáját. Egy kártyatársasághoz való csatlakozásnak a bank (és ügyfelei) számára az a legnagyobb
előnye, hogy ügyfelei az általa kibocsátott kártyával nemcsak saját ATM-jeiből tudnak készpénzt felvenni, és
nemcsak az általa telepített POS terminálokon tudnak fizetéseket teljesíteni, hanem az összes, az adott
kártyatársaság rendszerébe tartozó ATM-et és POS terminált használhatják pénzfelvételre, illetve vásárlásra, és
emellett telefonon, interneten, vagy postai úton adott megrendeléseket is kiegyenlíthetnek vele.
A bankkártyák a megszemélyesítést követően azonnal érvényesek, vagyis használhatóak az elektronikus
terminálokban. A kártyák a kibocsátástól számított egy vagy két évig érvényesek. (Ez az időtartam bank, illetve
kártyafüggő). Amennyiben a kártya lejárata előtt legalább harminc nappal a kártyabirtokos részéről eltérő
utasítás nem érkezik, és az ügyfél pénzügyi megítélése nem változott, a bank automatikusan elkészíti az új
kártyát, és a régi lejáratakor az ügyfél rendelkezésére bocsátja.
A kártyákat a következő módokon csoportosíthatjuk:
a) Betéti (debit) kártya, és hitelkártya (credit card). A betéti kártyával az előre betett pénzeszköz erejéig lehet
vásárolni, a hitelkártya esetében a bank meghitelezi a vásárlásokat, és a tartozást csak később kell
kiegyenlíteni.
b) A bankok és a nemzetközi társaságok tervezik a közeljövőben az elektronikus pénztárca bevezetését. Ez
tulajdonképpen egy chippel ellátott kártya lenne, amellyel főként kisösszegű kifizetéseket lehetne teljesíteni.
Ha a kártyán tárolt pénzösszeg elfogy, akkor az egy arra alkalmas automatán keresztül az ügyfél
bankszámlájáról újratöltheti.
c) Az alanyok szerint megkülönböztetünk egyéni (magán) ügyfelek és gazdálkodó szervezet részére
kibocsátott (üzleti vagy business) kártyákat.
Az elektronikus fizetési eszközök kibocsátására és használatára vonatkozó kormányrendelet a kibocsátók
számára az eddigi szerződéses gyakorlatnál szigorúbb felelősségi rendszert vezet be. A kibocsátó köteles
gondoskodni arról, hogy a birtokos a bankkártya vagy a PIN kód elvesztése, illetve a jogosulatlan terhelés
bejelentését távközlési eszköz útján a hét bármely napján, a nap bármely szakában megtehesse. A bejelentésekről
olyan nyilvántartást kell vezetni, amely megbízhatóan, megváltoztathatatlanul és utólag legalább 5 évig
megállapíthatóan biztosítja a bejelentések időpontjának és tartalmának bizonyítását. A kibocsátó a birtokos
kérelmére is köteles igazolást kiadni arról, hogy a birtokos tett-e, és ha igen, mikor és milyen tartalommal
bejelentést.
A bejelentés megtételét megelőzően bekövetkezett kárt a birtokos, a bejelentés megtételét követően
bekövetkezett kárt pedig a kibocsátó viseli. A kibocsátó mentesül felelőssége alól, ha bizonyítja, hogy a kár a
birtokos szándékosan vagy súlyos gondatlansággal okozott szerződésszegése folytán következett be.
Ha a kár nem a birtokos szándékos vagy súlyosan gondatlan magatartása folytán következett be, a birtokos a
bejelentés megtételét megelőzően bekövetkezett kárt legfeljebb 45.000 forintos mértékig viseli.
Bejelentés esetén a kibocsátó köteles az elektronikus fizetési eszköz további használatának megakadályozása
érdekében minden, a kibocsátótól általában elvárható intézkedést megtenni akkor is, ha a birtokos az
elektronikus fizetési eszköz használata és őrzése során megszegte a szerződés előírásait. A kibocsátó felel az
intézkedés elmulasztása miatt bekövetkezett kárért.
A kibocsátó felel azért a kárért, amely abból származik, hogy a birtokos technikai-műszaki ok miatt nem tudott
eleget tenni a bejelentési kötelezettségének. Ez alól a felelősség alól a kibocsátó akkor mentesül, ha a
kibocsátótól általában elvárható intézkedéseket megtette.
A bankszámla vezetésével, illetve a számla kiállításával összefüggésben a kibocsátó és a birtokos közötti
jogviszonyban felmerülő azokra a felelősségi kérdésekre, amelyek nem az elektronikus fizetési eszköz harmadik
személy által történő jogosulatlan használatával kapcsolatosak, a polgári jog általános szabályai az irányadók.
A bankkártyával végzett fizetési műveletekkel kapcsolatban a kibocsátó és a birtokos között keletkezett
jogvitában a kibocsátót terheli annak bizonyítása, hogy a művelet lebonyolítását nem befolyásolta technikaiműszaki
hiba vagy az érdekkörében felmerült más hiányosság.
A kockázatok csökkentése érdekében több bank kínál elvesztés, vagy az ellopás kárainak fedezésére, vagy
mérséklésére biztosítási szerződést.
Az ügyfél mellett azonban bizonyos esetekben a bank is jogosult a kártyát letiltani, így különösen:
a) a bankkártyaszerződés felmondása esetén;
b) a kártyabirtokos bankszámlájának (átmeneti) fedezethiánya esetén.
A bankkártya szerződést a kártya birtokosa, illetve a bank mondhatja fel írásban. Ha a bankkártya mögött álló
bankszámlaszerződés kerül felmondásra, akkor ezzel egyidejűleg a bankszámlához kapcsolódó bankkártya
szerződések is hatályukat vesztik, mivel azok feltétele a hatályos bankszámlaszerződés megléte. Az általános
felmondási idő harminc nap, de ettől a felek természetesen eltérhetnek. A bank a bankkártya szerződést
szerződésszegés esetén azonnali hatállyal is felmondhatja, a bankkártya egyidejű letiltása mellett.
Az új kormányrendelet speciális szabályt tartalmaz arra az esetre is, ha a hitelintézet a szerződés egyoldalú
módosításának jogát a szerződésben kikötötte. Ebben az esetben a módosítás a Hpt.-ben szereplő 15 nappal
szemben a bankkártyák esetében nem lehet kevesebb 30 napnál. A szerződésben vagy az ajánlatban
meghatározott időtartam elteltével a módosítás hatályba lép, kivéve, ha a birtokos — az említett felmondási idő
alatt — a szerződést felmondja.
4.5 A hitelkártya
A bankkártyákhoz kapcsolódóan érdemes néhány szót ejteni a hitelkártyákról is. Külső megjelenési formáját
tekintve nem, a mögötte álló konstrukciót tekintve azonban alaposan eltérnek a betéti kártyáktól.
A betéti kártyák között is vannak olyan kártyák, amelyek bizonyos mértékig lehetőséget adnak a
kártyabirtokosnak, hogy számlaegyenlege negatívba menjen át, ekkor azonban a bankok jelentős mértékű ügyleti
kamat számolnak fel a negatív egyenleg után. E kártyák nem is tekinthetők hitelkártyának, valójában itt
folyószámlahitel bankkártya általi igénybevételéről lehet szó.
A valódi hitelkártyák jellemzője, hogy nem áll mögöttük egy bankszámla, amely nem árt ha pozitív egyenleget
mutat (esetleg bizonyos mértékű óvadékkal megerősítve). Ezt kompenzálandó csak olyan ügyfél kaphat
hitelkártyát, aki pénzügyileg teljesen megbízható, kiváló bonitású és kiemelkedő jövedelemmel rendelkezik. Ez
az ideális ügyfél hitelkártyájával meghatározott összegig fedezet nélkül költhet, amelyet a szerződésben
meghatározott időpontig kell kiegyenlítenie. A bankok eddig az időpontig nem, vagy viszonylag alacsony
kamatot számolnak fel, utána azonban az ügyfél jelentős büntető kamattal számolhat. A hitelkártyák aránya
Magyarországon eddig a viszonylag magas kockázat miatt meglehetősen alacsony volt, a bankok mostanában
kezdik ezt az üzletágat felfejleszteni.
A csekk
A csekk, mint fizetési eszköz a hazai pénzforgalomban nem igazán bevett és gyakori fizetési eszköz. Ennek
legfőbb oka, hogy mire Magyarországon is lehetővé vált volna a csekkek tömeges használata, a fejlődés már
továbblépett és a bankkártyák elterjedése a csekket szinte teljesen kiszorította a fizetési forgalomból. Ennek
ellenére, mint létező és alkalmazható fizetési módról érdemes néhány szót ejteni.
A csekk kibocsátásához szükség van az ügyfél és a számlavezető hitelintézet között egy szerződésre, amely
lehetővé teszi, hogy az ügyfél a hitelintézetnél vezetett számlája terhére csekk kibocsátásával fizetést
eszközöljön. A csekk tulajdonképpen egy írásbeli fizetési meghagyás. A csekk kibocsátója utasítja bankját, hogy
a csekken megjelölt összeget számlaköveteléséből fizessen ki a csekk bemutatójának. A csekk szigorú törvényi
előírásoknak megfelelő formában kiállított értékpapír. Ha az alaki kellékek közül bármelyik hiányzik, akkor a
csekkjogi szabályok az okiratot nem tekintik csekknek. A csekk alaki kellékei:
1. A csekk elnevezés az okirat szövegében, az okirat kiállításának nyelvén.
2. Meghatározott pénzösszeg fizetésére szóló feltétlen meghagyás.
3. A fizetésre kötelezett neve.
4. A fizetési hely megjelölése.
5. A kiállítása napja, helye.
6. A kibocsátó aláírása.
A csekkek felhasználhatók kereskedelemben áruk és szolgáltatások ellenértékének kiegyenlítésére (általában
csekkgarancia-kártya bemutatása mellett), valamint magánforgalomban történő fizetések teljesítésére. A csekkek
főszabályként nyolc naptári napon belül használhatók fel.
A csekk forgatható értékpapír. A szabályszerűen kiállított és a számlatulajdonos által aláírt
csekket a számlatulajdonos harmadik személynek is átadhatja. E harmadik személy a
kibocsátó bank fiókjaiban használhatja fel a csekket készpénzfelvételre. Forgatott csekk
esetén a csekk összege csak abban az esetben fizethető ki a benyújtónak, ha a kibocsátó
számláján van fedezet. A csekkátruházási nyilatkozatnak a csekk hátoldalán kell szerepelnie,
és azt az átruházónak alá kell írnia. A csekk átruházása során a csekken fel kell tüntetni az
átruházó nevét, aláírását, és tartalmaznia kell a következő szöveget: “ Fizessen e csekk
ellenében helyettem …………-nek”. A csekkátruházás többszörös is lehet.