Államelmélet 3. 

•	    Államelmélet; szerk. Takács Péter, 1997

Tartalomjegyzék
Tartalomjegyzék	
1. A jogászi államfogalom	
2. A szociológiai államfogalom	
3. A politikai államfogalom	
4. Az állam fogalmi meghatározásának fő irányai. Az állam szó jelentéstörténete	
5. Georg Jellinek élete, tudományos munkássága, főbb tanai	
6. Hans Kelsen élete és tudományos munkássága. Az állam fogalma a “tiszta jogtanban”	
7. Carl Schmitt élete, tudományos munkássága, főbb tanai	
8. Az államterület jellemzői és változásai; az állam határai	
9. A természeti tényezők szerepe az államok életében	
10. A politikai földrajz történetének vázlata	
11. Az állam népessége	
12. Állam és társadalom	
13. Az állam társadalmi szerepét kifejező kategóriák jellemzői: államcél, állami funkció, állami feladat	
14. Az állami funkciók	
15. Az államszerv fogalma és típusai	
16. Hivatal, köztisztség. köztisztségviselő. Az államapparátus	
17. Centralizáció és decentralizáció. Az államtöredék	
18. Az államformák klasszikus felosztása	
19. Az államok jogtani és szociológiai felosztása	
20. Az államok rendszerezésének elméleti kérdései; államtípus és államforma	
21. Az államok modern tipológiája	
22. Az államok osztályozása az államhatalom korlátai szerint	
23. Az államok politikai-értékelő kategóriái: despotizmus, diktatúra, abszolutizmus, autokrácia	
24. Modern nemzetfogalom. A nemzetállam kialakulása és fogalmi meghatározása	
25. Szuverenitás, nemzetállami keretek és integráció	
26. Az olasz fasizmus és a nemzeti szocializmus totalitarizmus-értelmezése	
27. A totalitarizmus tudományos elméletei	
28. A totális állam jellemzői	
29. A “demokrácia” fogalmának jelentéstörténete	
30. A demokrácia főbb típusai. A demokrácia előfeltételei	
31. Az amerikai republikanizmus (Jefferson és Madison elméletei)	
32. Az elitisztikus demokrácia (Laswell és Schumpeter elméletei)	
33. A demokrácia mint autoritásforma. A modern demokrácia fogalmi háttere	
34. Az angol joguralom, a francia konstitucionalizmus és a német jogállam koncepciói	
35. Legalitás és jogállamiság a magyarországi békés átmenetben	
36. A jogállam joga (Lon Fuller a jog minimális erkölcséről)	
37. A jóléti állam kialakulása és lényegi jellemzői	
38. A jóléti állam intézményrendszere és joga. A jóléti állam válsága	
39. A hatalom fogalmi meghatározása. A hatalommegosztás	
40. A pluralizmus elméletei	
41. A polgári jogállam és annak kritikája (Marx, Marcuse, Habermas elméletei)	
42. A “fegyelmező hatalom” (M. Foucault elmélete)	
43. Állam és politikai rendszer	
44. A közvetlen és képviseleti demokrácia. A képviselet	
45. A bürokrácia kialakulása és fogalmi elemzése. A bürokrácia weberi értelmezése	
46. A bürokrácia weberi elméletének kritikája	
47. Állam és erőszak: forgalmi keretek; forradalom és terrorizmus	
48. Állam és erőszak: háború és állami terrorizmus	
49. A politikai engedelmesség elméleti kérdései	
50. A polgári engedetlenség	
51. Az állam semlegessége az eszmetörténetben	
52. Az állam és egyház viszonyának német és amerikai modellje	
53. Az állam és egyház viszonya a magyar alkotmányban	
54. Ideológia és utópia K. Mannheim elméletében	
55. Ideológia, utópia, állam N. Luhmann elméletében	
56. A legitimitás fogalmának jelentéstörténete. A legitimáció-elméletek főbb típusai	
57. Max Weber legitimitás-elmélete	
58. Niklas Luhmann és Jürgen Habermas processzuális legitimitáselmélete	
59. Az ellenállási jog (ius resistendi). A polgári engedetlenség megítélése	
60. Az állam és egyház viszonyának történeti modelljei	
61. Az “állam semlegességének” jelentései	
62. A szuverenitásra vonatkozó elméletek főbb történeti tendenciái	

1. A jogászi államfogalom 

állam	Az emberek társ.-i együttélésének sajátos és viszonylag állandó rendje.	
		
államfogalmak	Hogy jön létre? Hosszú távon: biz. fajta szabályok F ezek jogiak: jogi államfogalom. 	
	Miért és hogyan igazítják össze az emberek életüket? F szociológiai államfogalom	
	- az együttélés nem feltétlenül konfliktusmentes, spontán F hatalmi és pol.-i jellege van az államnak	
		
Hans Kelsen
(1881-1973)	Az államelmélet alapvonalai
a. 	az érzékileg tapasztalható valóságban csak az emberi cselekedet figyelhető meg
b. 	a mag. akkor társ.-i jellegű, ha normákat követ
Egyes társ.-i cs.-ek: állami aktusok. 
- látszólag nem különbözik más mag.-tól (pl. amikor a bíró ítéletet hirdet) F de következménye van F ezeket a cs.-eket az államnak tulajdonítjuk
- nem külsőleg tér el, hanem a cselekvő és az őt megítélő sz. viszonyában
állam: megszemélyesítő kifejezésmód biz. cs.-ek megítélésére.
- a beszámítás vezet el az államhoz
a. 	természeti: ha egy történés term.-i folyamatok által okozatilag meghatározott
b. 	normatív: a cs.-t norma írta elő 	
érvényesség	- ami állami aktus, az megfelel a jogrendnek F érvényes F a tisztviselő nem jogszerű cs.-e semmis/érvénytelen/felülvizsgálható	
	- az államnak beszámításkor feltételezzük:	
	a. 	létezik egy jogrend
b. 	a cs. megfelel az abban előírt normáknak
c. 	a cs. a jogrend normáiban elő van írva (nem csak megtehette, de meg is kellett tennie)	
állam 	állam: biz. emberi mag.-okat szabályozó normák rsz.-e F állam és jog összemosódik.	
	- az állam a jogrend megszemélyesítése F az emberek egymás közti viszonyainak gondolati értelmezése során születik F DE nagyon is valóságos hatalma van
- a jog és állam akkor létezik, ha érvényes F ez a kötelező jellegre utal
- a norma nem azt monda meg, mi történik (a valóságban), hanem h. minek kell történnie F a rend érvényessége - biz. határok közt - független attól, h. követik-e
- ha senki sem követi, nem érvényes, és nincs olyan rend, aminek minden eleme érvényesül F Kelsennél a követettség nem feltétele az érvényességnek ( ó szociológia)
De más normarsz.-ek is léteznek az államban. Az állam attól más, h. kényszerítő rend. 
- akaratunktól függetlenül 
- kényszeralkalmazást ír elő (ez nem minden állami aktusra igaz)
- az állam és kényszer összekapcsolása mutatja meg a jogászi államfogalom határait
- a kényszer a normákon túlra, a tényszerűségekre utal F a jogi fogalmat szükségszerűen kiegészíti a szociológiai fogalom	
2. A szociológiai államfogalom 
		
Max Weber
(1864-1920)	Állam. Politika. Tudomány F ún. “megértő szociológia”: tárgya a cs.-ek értelmi összefüggése
- az adott esetben érthetőhöz igazítják az emberek a cs.-üket - egyes emberi cselekvések
- de léteznek “más szemléleti módokban kialakult kollektív gondolati képződmények” F az állam is ilyen	
érvényesség	A jogi fogalomtól az érvényesség tekintetében tér el. 	
	Kelsen: ami érvényes, az kell, függetlenül az alávetettek véleményétől
Weber: az érvényesség összefügg a rendhez társuló képzetekkel külön egyes, külön kollektív	
	- a modern állam azért létezik ebben a formában, mert biz. emberek ahhoz a képzethez igazodnak, h. az állam fennáll / fenn kell állnia ( F a jogi rend érvényesül)	
	- érvényes rend: esély, h. a cs. igazodjon a rend érvényességéről alkotott elképzeléshez	
	- az állam a nagy átlagra jellemzően létezik (van rá esély...)	
		
az állam	a. 	üzemként működő
b. 	uralmi szervezet
c. 	egy adott területen érvényes
d. 	igazgatási és jogi rend keretei közt
e. 	pol.-i tev.-et végez F e kellékek együtt szükségesek, egymást feltételezik	
	Az uralmi szervezet ált. pol.-i F bizt. a rendjének érvényességét F folyamatos fizikai kényszer F üzemszerűség	
	- a racionális állam alapja a szakértő hivatalnoksereg + rac. jogrsz.	
		
az állam pol.-i jellege	- a pol.-i jelleg nem cél, mert nincs olyan cél, amit az államok ne követtek volna a tört. során
- egy szervezet pol.-i jellegét a rá jellemző és nélkülözhetetlen eszköz alapján lehet leírni F itt az erőszak
A kp.-i kérdés: az erőszak-alkalmazás jogszerű lehetősége
- a mai időkig nem csak az államokra volt jellemző (pl. egyetemek is)
- a modern állam monopolizálta 
- az állam így üzemként működő pol.-i intézmény, amely a rend érvényre jutatása érdekében legitim módon alkalmazza a fizikai kényszer monopóliumát
- a feltételeket egy normatív államfogalom határozhatja meg

Végeredmény	A két államfogalom (jogászi és szociológiai) egymásra utal, kijelölik egymás határait.	
	- csak egymással kiegészítve utalnak a modern állam jellemzőire	
3. A politikai államfogalom 
politikai elem	Sokféleképpen értelmezhető:
a. 	vmely intézmény cél-orientáltsága, közösségi akarat formálása és belső konfliktuskezelés
b. 	intézmény eszközhasználata + alkalmazott eszközök 
c. 	társ.-i konfliktusokhoz való viszony F ez jelenik meg a politikai államfogalmakban 	
		
lényegük	feltételezés: a politika a konfliktusok világa F az állam célja a konfliktusok feloldása, az egység megteremtése	
		
Rudolf Smend	(1882-1975)
- az állam lényege: a társ. és az állam integrációja
- egységgé teszi a társ. részeit	
	- az integráció az állam alapvető életfolyamata	
	•	személyi integráció: az állami egység személyeken keresztül való megteremtése
•	funkcionális integráció: választáson és kormányalakításon keresztül
•	dologi integráció: anyagi eszközök és politikai szimbólumok révén	
	- az állam “naponta megismétlődő népszavazás)	
	- DE: mi van, amikor az államot az erőszak tartja össze (pl. Hitler)?	
		
Hermann Heller	(1891-1933)
Hangsúly: az államhatalom, államszervezet.	
	- az állam tudatos emberi cselekvések eredményeként létrejövő szervezett egység	
	a. 	döntési egység: politikailag releváns hatás és ellenhatás eredője
b. 	hatásegység: cselekvései nem a tagjainak, hanem a szervezet egészének tudhatóak be 
- alapvető formaadó tv.: szervezeti tv. 
- az állam genus proximuma a szervezet 
- differentia specificája: szuverén területi főhatalma 	
		
Carl Schmitt	(1888-1985)
- a politika nem áll más szférákkal (pl. gazdaság, jog) kizáró-negatív viszonyban	
	- a politika alapja: barát és ellenség megkülönböztetése F erre vezethetőek vissza a politikai lépések	
	- a politikum nem tev., nem az élet elkülönült területe, hanem az emberek közti különbségtétel intenzitásának foka	
	- amiben ez megjelenik, az politikaivá válik 	
	- ellenség: akivel az ember konfrontálódik, harcot folytat F a fizikai elpusztítás lehetősége	
	- a háború nem normatív, hanem létszerű jelenség F a másik ember elpusztítása csak avval igazolható, ha azért történt, mert az is el akart pusztítani 	
	állam:	
	- egységet teremt, homogenizálja a belső ellentéteket  	
	- ius bellivel rendelkezik (biztosítéka) F meghozhatja a fennmaradásához szükséges döntéseket, végső esetben bármilyeneket (jogi normák által nem korlátozott szuverenitás)
- mind befele, mint kifele eldöntheti, van-e ellenség, ki az és hogyan kell legyőzni	
	- eldönti, mi a mérvadó, mi a szabályos és mi a kivételes 	
	- a normák nem adottak, hanem alkotottak F ezért nem korlátozhatják megalkotójukat ó jogállamiság	
		
pluralista elméletek	Harold Laski (1893-1950) és Robert A. Dahl (sz. 1915)
- a modern társadalmakban az állam csak egyike a politikai szervezeteknek 
- hatalma korlátozott (a céljától függ)
- erkölcsileg semlegesnek kell lennie, 
- nem tarthat igényt feltétlen engedelmességre 	
	- az állam a politikai rendszer elemévé válik	
4. Az állam fogalmi meghatározásának fő irányai. Az állam szó jelentéstörténete 
eredete és jelentéstörténete	A tört. során sok formája volt. 
- a tört.-ben mindig - vmilyen más - formában felbukkanó, állandó v. csak modern jelenség?

•	görögök
- politikai közösségük: polisz, ami egyszerre jelenti:
•	város
•	szabad polgárok egysége
•	hatalom szerkezete
•	erkölcsi jelentés
	
	•	rómaiak	
	- civitas F sajátos jogi jelentés is: a polgár jogi állapota (civis) 
- emellett: populus romanus / senatus populusque romanus
- res publica: a közösség dolgai, status: az életük politikai vonatkozásai	
		
	•	középkor	
	- status 
- uralom formája ó kormányzás konkrét módja (regimen) és a kormányzás hatalmi jellege
- uralkodó helyzete, állapota (pl. méltóság megjelölése)
- közjó
- az o. általában vett politikai viszonyai
- vége felé: asszociálódik a hatalmi alá-fölérendeltséggel 
- Itália: kialakulnak a modern államok első formái (Machiavelli)
•	politikai hatalom a kisebbség kezében
•	terület és népesség, mint a hatalom tárgya
•	kormányzás és kormányzati forma 	
		
	•	modern államok megjelenése (XVII-XVIII. sz.)	
	- a politikai hatalom vmely koncentrációja 
- elszemélytelenedik, intézményt jelent 
- társul a szuverenitással (Bodin)
- aki a főhatalmat gyakorolja, joga van biz. kérdéseket eldönteni 
	
	•	XVIII-XIX. sz.	
	- állam, főhatalom és területtel összekapcsolása államisággal
-  jelentése: a főhatalom újkori formája 
- magába olvasztja a hatalmi rend megjelölésére szolgáló újkor előtti kifejezések biz. elemeit (pl. politikai közösség)
- újabb elemek alakul ki
•	sajátos intézményrsz., szervezet
•	nép
•	terület (nemzetállam)
	
	Lényeg: etimológiai alapon nem dönthető el, hogy az állam végigkíséri-e a történelmi fejlődést, v. csak a eredendően modern jelenség-e.	
		
fogalmi meghatározásának főbb irányai	Világnézet-függő fogalom F örökös vita. Jellegzetes meghatározási módok:
a. 	1. politikai közösség
-  eltérek a vélemények, hogy mi hozza létre (pl. népesség vmely jellemzője, közös eszmény, stb.) F de az alapító tényező politikai szükséglet
- állam minden olyan közösség, ahol létezik politikai szükséglet, ami körébe közösségi akaratképzés, közös tev. koordinálása és irányítása, a konfliktusok rendezése tartozik 
b. 	2. funkciók szerepe
- egyre inkább az alá-fölérendeltségi viszonyokon alapuló hatalmi intézménynek tekintik F összefogja az embereket
    - itt: politikai államfogalmak
    - formális államfogalom: alapja a terület - népesség - főhatalom hármassága
- a nomádok nem alkotnak államot
c. 	3. rendezett társadalmi együttélés
- jogászi és szociológiai államfogalom 
- lényege: a rend jellege (ált. magántul., alá-fölérendeltség, egyenlőség)
d. 	4. fennálló, adott rendet védő intézmény 
- módszertani felosztás
- velük szemben állók: a helyes rend kialakításához az államnak is hozzá kell járulnia
- Kant: állapot (létező) és normatív eszme (eszményi)
- “emberek sokaságának egyesülése jogi tv.-ek alatt”
e. 	5. instrumentális meghatározások
    - egy társadalomideál megvalósulásának eszköze
- állam és társadalom különválasztása
- az állam révén elérhető célok nagyon sokfélék lehetnek
- formái:
•	haszonelvű elméletek
- a többség boldogulása és jóléte (Bentham)
- vmely társ.-i osztály uralma, megteremti a gazd.-i és jogi uralom politikai feltételeit (marxisták)
- egyéni szab. biztosítéka (liberalisták)
- rend és társ.-i haladás szolgálata (konzervatívok)
•	társadalmi béke fenntartója
- társadalmi érdekharcok döntőbírája
- legitim fizikai kényszeralkalmazás monopóliumával rendelkező intézmény 
a. 	6. elhatárolások
- melyek azok az emberi társulási módok, amik nem tartoznak az állam fogalomkörébe
•	ókor: háznép, család
•	reformáció: állam (világi hatalom) és hitközösség
•	állam és társadalom (skót felvilágosodás és Hegel)
- hangsúly az eltérő működési elveken
a. 	7. modern állam egy-egy fontos jellemzőjével azonosítják
- hatalmi gépezet (Hobbes)
- organizmus (konzervatívok)
- politikai szervezet	
5. Georg Jellinek élete, tudományos munkássága, főbb tanai 
Élete	1851-1911	
	Osztrák származású. Ősei morva parasztok a szombatosok szektájában. Apja rabbi, anyja pesti polgárcsaládból származott.	
	Tanulmányai: Bécs, Lipcse (az újkantiánus Wendelbradtnál), Heidelberg 	
		
Művei	Államkapcsolatok tana
Törvény és rendelet (1890) - státuszelmélet 
Alanyi közjogok rendszere (1900)
Allgemeine Staatslehre (1900)	
		
Fontosabb tételei	•	Az állam kettős természete: jogi és szociológiai
•	“3 elemű tan” (formális államfogalom): az állam terület, népesség, közhatalom egysége
•	jogi érvényesség összefüggései: mitől van a jog kötelező ereje? F nem pusztán az állami kényszer az, ami érvényessé teszi, kiemeli a motiváló erők (szokás, erkölcs, kultúra) szerepét
•	a tényszerűségek is normatív erővel rendelkeznek, az ember egy lélektani sajátosságára vezeti vissza. Biz esetekben a jog a tényből keletkezik: 
- alkotmányjogban 
- biz. történelmi pillanatokban a jog erőtlen (pl. forradalom)
 F egyfajta állandóság van a jog világában 
•	állam joghoz kötöttsége: az állam jogintézmény, az állam és polgára közt jogviszony van. A jogalkotás lényege egy ígéret, az ígéretből pedig kötelezettség származik. Az állam u.o. jogi személy, mint polgárai.
•	alanyi közjogok rendszere: az állam személyiségén alapulhatnak sajátos jogok, az állam és polgárai között alanyi közjogon alapuló jogviszony van. 	
		
Jelentősége	A XIX. sz.-i német államtudományok fejlődésében 3 fő tendencia F ezek szintézisét teremti meg:
1. 	enciklopédikus törekvés: az addigi ismeretek összefoglalása 
Rotek - Welter: Staatslexikon
Robert von Mohl: Az államtudományok enciklopédiája
Pauler Tivadar: Jog- és Államtudományok enciklopédiája   
2. 	összefoglalás + egységes módszertani elvre helyezés
•	szociológiai alap: az állami jelenségek mögött társ.-i erőket kell vizsgálni
•	jogi alap: pozitivista államtudományok (pl. Laband - az állam jogi jelenség)
3. 	az államtant a kor uralkodó eszméihez akarják igazítani
- Karl Blenschli: az állam organikus jelenség, folyamatosan önmaga alapjairól fejlődik, a radikális változtatás nem lehetséges	
6. Hans Kelsen élete és tudományos munkássága. Az állam fogalma a “tiszta jogtanban”
Élete	[...]	
		
Jelentősége	A tiszta jogtan elmélete + a bécsi iskola megteremtése. 	
		
Tanai	- a jogi gondolkodást meg kell tisztítani mindattól, ami nem normatív (pl. erkölcs, érték)
- a jogbölcselet csak a jogi normákkal foglalkozzon
- általános és egyedi (bírói ítélet, szerz.) norma
- jogi norma működésének kettős szerkezete 
•	a norma a jogalkalmazóhoz szól
•	ennek révén hat a címzettre
- joglépcső elem: a jogrsz. hierarchikus, érvényessége magasabb szintű jogszabályon alapul  	
	•	hipotetikus alapnorma: korai műveiben joglogikai alk., később nemzetközi jog	
	- a jogalkotás és a jogalkalmazás államtani szempontból nem különbözik (pl. a bíró egy szerv jogának megalkotásakor egy hipotetikus alapnormát alkalmaz F a hatalommegosztás bírálata)
- érvényesség és érvényesülés különbsége: nem feltételezik egymást. A jogi norma érvényessége = kötelező ereje, de akkor is érvényes, ha senki sem követi. Ez csak az egyedi norma szintjén van így, a jogrsz. szintjén jelentősége van az érvényesülésnek. 	
		
Művei	Az államjogtud. fő kérdései (1911)
Ált.-os államtan (1925)
Az állam és a normák általános elmélete (‘60-as évek)
	
Államtana	1. kiindulópont: különbség állami és egyéni cselekvés közt (pl. ha a bíró beszél, azt külsőleg u.u. teszi, mintha anyukához beszélne).
- az állami cselekvés megszemélyesített kifejezésmód, biz. csel.-t az államnak tulajdonítunk (beszámítás) F cselekvéseket vonatkoztatunk  jogrsz.-re 	
	•	természeti: biz. csel.-eket az oksági tv.-ekre vezetünk vissza
•	normatív: biz. csel. a normában elő van írva
Állam beszámítási pont, a beszámítások összessége. 	
	2. Egy táradalomban mindig többféle normarsz. uralkodik. 	
	- a társadalmiság lényege a normativitás
- de a jogrend kényszerítő rend F az államrend kényszerrend
a. 	a kényszer alá tartozást nem választjuk, hanem beleszületünk
b. 	a jog kényszer alkalmazását rendeli el
Minden állami aktus kényszer előkészítése, arról való döntés és végrehajtás.
korlátja: a kényszert egy normatív elméletben meg lehet nevezni, de nem lehet leírni	
7. Carl Schmitt élete, tudományos munkássága, főbb tanai
Élete	“A XX. sz. aljas zsenije.”
[...]	
		
Tanai	A jogi és szociológiai államfogalom nem egyeztethető össze. 	
	- a totális álla: a társ- és az állam egy
- decizionizmus (döntéselvűség) elmélete: jog és tény közt csak a döntéssel lehet kapcsolatot teremteni 
- pol.-i államfogalom: az állam fogalmának megalkotásához tisztáznunk kell, mi a pol. 
•	pol.: ahol az emberi kapcsolatok intenzitása eljutott egy biz. fokra F amikor megkülönböztetjük a barátot és az ellenséget 
- a pol. elválasztja egymástól az embereket (Smend: az ellenkezője) ó az állam azonban egységet teremt F ehhez rendelkeznie kell a ius bellivel (a belső kapcsolatokban is)
- ellenség: akivel szemben harcot folytatunk, akit hajlandóak vagyunk megsemmisíteni 
- szuverén: aki kivételes esetben is dönthet (ez biztos Hitler)
- a normatív rend mögött döntések vannak F a jogászi szemlélet ezt nem sejteti
- utal a társ.-rend alakított és alakítható voltára 
- érték bírálatok a kortársak részéről teoretikus oldalon - a pluralizmus elméletek (angol-amerikai) a ius bellit megkérdőjelezik (pl. Harold Laski)
- különleges eleme a parlamentarizmus-kritika F teoretikus módon bírált:
•	a parl. gyakorlata nem felel meg a parl. eszméjének (Weimari közt. alatt)
•	a modern parl.-ek által hozott tv.-ek egyedi döntések tv. formában 
•	a parl.-i képviselők felelősségre vonhatatlanok F de a modern parl.-ben nagyon is szabályozzák, fegyelmezik a képviselőket
•	a XX. sz.-ban megjelenik a népi tv.hozás gondolata F ez konkurál a parl.-ivel 	
		
Művei	Vervassungslehre
Politikai teológia - a modern pol. tud fogalmai a teológiából jönnek 	
8. Az államterület jellemzői és változásai; az állam határai
	Modern állam-definíció: meghatározott területen élő népesség felett gyakorolt közhatalom.  	
	- formális jellegű: nem utal az állami tev. jellegére, társ.-i szerepére, stb. 	
	- csak az államiság minimális feltételeit tartalmazza	
	- elsősorban a jogi elemzés szempontjából, mert más szempontok is megállapíthatóak 	
		
Államterület	Csak a XIX. sz.-ban lett az államiság nélkülözhetetlen eleme (nemzetállam-elméletek)
- a nemzet: meghat. területen letelepedett nép	
		
Részei	- a Föld felszínének az államhatárok által körülvett része	
	- ma: háromdimenziós tér (szárazföldi, vízi, légi elemek) - fő eleme az összefüggő szárazföld	
	- a fizikai összetartozás nem feltétlen kritérium	
	•	exklávé: egy másik állam területébe beékelődő rész
•	enklávé: területébe beékelődött, más államokhoz tartozó v. önálló államot képező részek	
	- vízi területek: szigetek, folyók, zárt tenger, parti tenger 	
	- légtér: a magasságára nincs megállapodás  	
	- mindezek alatti tér is 	
	- jogi fikciók: a repülő, hajó fedélzete az államterülethez tartozik F u.i. diplomáciai épületek és járművek, űrhajók, antarktiszi kutatóállomások ( F nemzetközi jog)	
		
jogi jellege	Az államterület jogi fogalom. 
- lényege: az emberek egymás közti viszonyai 
- nem az állam polgárainak tulajdona (domínium), hanem a hatalma alá vetett emberek feletti uralom tere (az állam impériuma) F hatalmat gyakorolni csak az emberek felett lehet 
- mérete jogi értelemben lényegtelen 

- kp.-ja: területi felségjog: területi főhatalom, ami alapján az államé a legfőbb jogi hatalom az adott területen érvényes jogrsz. létrehozására és érvényesítésére  
•	közjogilag: teljes
- aki a területen tartozódik, az állam joghatósága alá kerül
- jog iránti engedelmességi kötelezettség F de ez nem feltétlen 
- a területi felségjog erősebb  személyi felségjognál F pl. menedékjog, de kompromisszumok vannak: pl. kiadatás 
•	nemzetközi jogi értelemben: kizárólagos
- más álalmok itt nem végezhetnek engedély nélkül semmilyen tevékenységet 
A felségjog korlátai: jogi és politikai okokból
nemzetközi szomszédjog
- az állam területén nem folytathat olyan tev.-et, ami a szomszédos állam területén negatív következményekkel járhat
- csak szokásjogi alapú, ami a múlt eseményeiből indul ki F de sokszor a technika fejlődése okoz problémát
nemzetközi közérdek
- pl. terrorizmus, csernobili katasztrófa
nemzetközi szolgalmak
1. negatív szolgalom: az állam nem tehet meg vmit területén, amihez egyébként joga lenne
2. pozitív szolgalom: köteles eltűrni, hogy a másik állam, annak szerve v. polgárai vmilyen tevékenységet folytassanak a területén 
- ált. háborúk után a győztesek kényszerítik a vesztesekre  
- u.itt: diplomáciai mentesség, demilitarizálás, enklávék megközelítése 
egyes államok önkéntes döntése
- szövetségi rendszerek, államokat tömörítő szervezetek 
- tagjaik számára kötelezettségeket írnak elő, ami a területi főhatalmukat is érinti
erősebb hatalmak gazdasági-politikai befolyásolása
- az o. formailag önálló marad
- szatelita-államok: a nagy államok vonzáskörében élő kisebb államok, sokszor belügyeikben sem függetlenek  	
		
	Felségjog megosztott gyakorlása
•	kondomínium: egy terület feletti közös birtok
•	nemzetközi ellenőrzés alatt álló terület 	
		
területváltozás	A határok mindig változnak F de emögött állandóság is érvényesül (pl. a lengyel államot 3× szüntették meg).	
	•	területszerzés indoka	
	a. 	közvetett (pl. tenger megszerzése) v. közvetlen (pl. bakui olaj) gazdasági érdek 
b. 	biztonsági érdek
- szomszédok függőségbe vonása (III. Birodalom)
- szomszédok meghódítása, annektálása (SZU)
- konfliktus-forrásoktól való elszigetelődés (XIX. sz.-i Anglia)
- széttagoltság fenntartása (Németo. - Fr.o.)
c. 	belpolitikai érdek
- pl. a belső társ.-i - gazd.-i ellentétek expanzióval való levezetése, elfedése
d. 	korábban elhódított területek visszaszerzése
e. 	hatalmi presztízs, gloire, régi bir. felélesztésének vágya	
	•	területszerzés igazolása	
	Az újkori nemzetközi pol. sajátja. 	
	a. 	dinasztikus legitimitás
b. 	közjogi fikciók
- pl. a magyar szent koronára hivatkozva
c. 	nemzeti egység
- Anschluss, nemzetállam eszméje
- ma inkább etnikai alapon 
d. 	nemzetközi egyensúlyi rendszer szükségessége
- a status quo helyreállítása
e. 	ideológia
- pl. pogányok elleni keresztes háború
	
	•	eljárás	
	a)	hódítás, katonai erő
- utána saját közigazgatást építenek ki
- a meghódított állam a hódító önálló közig. egysége lesz
- egyhamar azonban nem lesz a hódító szerves része, ehhez több generáció kell
b)	annexió
- az elcsatolás csak az állam területének egy részére terjed ki
c)	cesszió
- az annexió békés módja, terület ellenszolgáltatás nélküli átengedése
- ált. békeszerződéseknél
d)	debelláció
- a hódító megsemmisíti az államhatalmat, majd “uratlan területként” okkupálja
e)	okkupáció
- közhatalom alá nem vont terület megszerzése (ma már nincsenek ilyen területek) F a mai jog szerint nem gyakorolható
A modern kor megoldásai:
f)	adjudikáció
- döntőbizottság v. nemzetközi bíróság állásfoglalása alapján való odaítélés, átcsatolás
- csak ha van a két o. által elismert bírósági fórum
g)	népszavazás (plebiszcitum)
- a terület lakói döntenek 
- főleg nagy nemzetközi konfliktusok lezárásakor 
Polgári jogi ügyletben 
h)	adásvétel
i)	bérlet
j)	elbirtoklás
k)	vmilyen természeti esemény 
- pl. határfolyó természetes módosulása	
		
az állam határai	Az állami területi felségjog gyakorlásának terét határolják. 
- államok közt
- állam és minden állam által használható terület (pl. űr) közt	
	fajtái:	
	a. 	természetes
- vmi természeti jelenség hat.-a meg, a határ igazodik a földrajzi adottságokhoz
b. 	mesterséges (politikai)
- ált. követik a földrajzi szélességi- és hosszsági fokokat	
	Valójában minden államhatár mesterséges F elismerése politikai, védelme katonai s közigazgatási kérdés. 	
	Határokhoz kapcsolódó politikai megfontolások	
	a. 	történeti határok elve
- a nagyobb történelmi múltú államnak kedvez
- követése kizárja államok keletkezését, mindenki a legnagyobb méretére hivatkozik
b. 	elbirtoklás 
- vmely terület zavartalan és hosszú időn át történő birtoklása módosítja az állam területét F vitatott gondolat
c. 	status quo védelme
- indokok:
•	 a történelmi határok megváltozása olyan konfliktus következménye, amely során a területvesztő államot felelősség terheli F a területváltozás indokolt
•	a határkiigazítás a nemzetközi egyensúlyi rendszer alapján indokolt F nemzetközi biztonság érdekében 
a. 	természetes határok elve
- a határokat ott kell megvonni, ahol az embercsoportokat elválasztó természeti képződmények vannak
b. 	etnikai v. nemzetiségi határok elve
- a határokat a nemzetek, nemzetiségek által benépesített területek alapján kell megvonni
 F nemzetállami eszme
- kérdései:
- ki és milyen alapon tartozik a nemzethez
- annak vallja magát v. meghat. jellemzőkkel kell rendelkeznie (pl. nyelvtudás)
- ez az elv nehezen megvalósítható F nem számol a vegyes nemzetiségű területeken a “szorványnépesség” által felvetett problémákkal
	
határviták	Közép- és Kelet-Eu.-ban gyakoribbak, mert:
a. 	nagy birodalmak politikája
b. 	nemzetté válás e régióban történő módja